-Vad heter du? -Chloe.
Lycka till nu, Chloe.
Vi måste också tacka alla mammor och mostrar
som rest så långt för att vara med sina döttrar idag,
som sytt klänningar och sminkat ansikten.
Vi har tid att träffa en tävlande till
som är här och väntar på tur.
Vad heter du, min vackra vän?
Leanne.
Leanne, så trevligt att träffa dig. Varifrån kommer du?
Wisconsin.
...lycka till, alla ni som gått vidare i tävlingen.
Jag heter Dorothy Turner, 8 News.
Du förstör för mig. Upp med dig.
ÅTERFÖRENA DEM PÅ JULAFTON
-Det är Julian. -Han svarar inte.
Han måste ha smitit ut i morse.
Är de färdiga nu?
Nästan.
-Et voilà. -Jättebra.
Dorothy, betyder det där det vi tror?
Självklart. Vad annars?
TRAGEDI I HEARTLAND: FAMILJ OM TRE OMKOMNA I STORBRAND
EN BONDGÅRD I WISCONSIN ELDHÄRJAD TILL GRUNDEN.
BRANDKÅREN LYCKADES BEGRÄNSA BRANDEN FRÅN INTILLIGGANDE BYGGNADER.
FAMILJEN GRAYSON, STEPHEN, HANS HUSTRU LAURA OCH DOTTERN LEANNE
George.
Frukost.
Jag har beställt en Betamax-spelare.
Man spår nästan 40 cm snö, men vår Fedex-kille är envis.
Från Mellanvästern. Kunde han komma med vår bokhylla mitt i orkanen Sandy
klarar han säkert att leverera en Betamax nu.
Jag vet att bandet är viktigt för dig.
Jag vill hjälpa till, om jag kan.
Vi har ett avtal.
Vad är det här?
Det låg i lådan.
Det har nog fallit ur.
Jag tänkte att det var viktigt för dig.
Då vet du.
Det är dags.
Den här vägen.
Dorothy, hur gick det?
Bra, tror jag.
Han har bett om att få grilla.
Grilla? Varför det?
Vet inte, han bad om den.
-Se inte så på mig, va? -Det gör jag inte.
Jag har det under kontroll.
Leanne?
Jag har varit vid ditt hus.
Det som står kvar ännu.
Om du vill prata med nån om det... Jag finns alltid här.
Åh, ska vi ha teparty?
Du driver med mig.
Vad vill du, Julian?
Hela charaden med dörren och musiken...
...det funkade inte.
Jag är här bara för att du vill det.
Om jag ville prata, sa du.
Det sa jag, ja.
Okej, kör.
Jag vet inte var jag ska börja.
Börja med henne.
Det där känns som nåt riktigt läskigt.
Hon påminner mig om min mor.
De har samma sorts ögon.
-Hejsan. -Hej.
-Hur kan jag hjälpa dig? -Jag söker Sean.
Sean?
Raring, han säger att han känner dig.
Säkert att du vill sitta här ute?
Det är hemskt kallt.
Det är lugnt, alldeles perfekt.
Vem söker han?
Vi har en gäst som bor här.
Jaha, hur känner ni varandra?
Jag har inte mött så många av Seans goda vänner.
Sean, kan du förklara?
Han är privatdeckare.
Julian och jag anställde honom för att forska om Leanne.
Nej men, Sean, det gjorde ni väl inte?
Jag trodde hon hade ett skumt förflutet, men jag gick för långt.
Borde du inte ha talat med mig om det?
Att ni utredde vår barnflicka.
Jag ville inte blanda in dig.
Nu känner jag mig bara dum.
Men nu när jag är med i svängen får du berätta alltihop.
Allt som kan förklara varför de tog Jericho.
Jag vet inte om jag har så mycket.
Hur är det möjligt?
Vad hittade ni när ni undersökte Leanne?
Inte mycket.
En nedbränd gammal bondgård. Nån sorts tragisk olycka.
Hur nära din moster och morbror står din mor?
Är han hennes bror?
George och May är min utvalda familj.
Vi är egentligen inte släkt.
De sa att de kom vandrande längs den stig där jag begravdes
Sa att Gud givit mig en andra chans.
Varenda detalj om de här människorna kan vara viktig.
Allt information, oavsett hur liten, det är journalistens regel nr ett.
Är allt okej?
-Jag mår fint. -Låt mig ge dig en drink.
-Jag sa att jag mår bra. -Jag hämtar.
Låt mig... det här är ju mitt fel.
Vad är det här?
Hittade dem häruppe.
Måste ha varit mammas.
Vi får inte höra på musik.
De säger att det är mörk frestelse.
Men det förstår inte jag.
För mig känns det som ljus.
Jag vill visa dig nånting.
Från ett lokalt nyhetsarkiv.
Se hur hon håller i mig.
Som om hon vill tappa mig.
Dorothy kunde aldrig hålla Jericho så.
Vad har Dorothy med det att göra?
Jag tänkte ibland att hon var en perfekt mamma.
Hon var så vacker.
Och snäll.
Inte alls som min.
Men jag hade fel.
Det är så jävla orättvist.
Det som hände med babyn var ju en olycka. Inte hennes fel.
Vems fel var det, då?
Jag skulle skylla på Gud.
Om jag trodde på att det fanns nån.
Till dess är det mitt fel.
Jag trodde det var bättre att du inget visste, men det var ju fel.
Vi får inte ljuga för varann, Sean.
Lova det.
Oj, förlåt. Jag fick uppsöka badrummet på vägen.
Tack.
Juju, det är Dottie...
Jag skulle ju inte ringa om det inte var viktigt, men...
Jag har det riktigt tufft just nu...
...Jericho bara gråter och gråter, och jag har försökt med allting...
Det är för mycket just nu.
Om du bara kunde komma förbi...
...bara några timmar, Juju, så...
Ring tillbaka till mig, va?
Varför åkte du inte?
Min langare hade fått tag i såna fina grejor. Det kunde jag inte släppa.
Hon var ensam med kroppen i fyra dar.
Det enda jag tänker på är...
...om jag bara hade åkt.
Varför berättar du det här för mig?
Vad är det? Ska jag tycka synd om henne?
Nej.
Men när det händer otäcka saker...
...och man låtsas som det regnar...
...fräter det på ens insida.
Det fanns en grön klänning som mamma älskade...
...och jag beslöt mig för att förstöra den.
Kanske skapa utrymme för henne att älska mig.
Jag lade den i spisen.
Jag visste inte hur fort eld kan ta sig.
Jag var inte ens rädd.
Bara arg.
Det var som att jag också brann.
Tant och farbror sa att Gud använde mig som redskap.
Att hemska saker händer av ett skäl.
Tror du på det?
Jag tror att om det är Gud...
...vill jag inte ha med honom att göra.
Han lämnar aldrig huset utan henne.
Avtalet gäller så länge vi har Leanne.
Okej, nu går vi in. Det är för kallt.
Jag kan ge dig en filt.
Snällt av dig, Roscoe, men det är okej.
Vi måste kolla George.
Det är så skönt med frisk luft.
Jag tycker vi kan stanna här en stund till.
Jag fryser faktiskt och vi kan prata i köket.
Vad gör du, Roscoe?
Ni kan inte komma in.
Varför inte då?
Han sa åt mig att hålla er härute till solnedgången, oavsett vad.
Vem då?
George.
Vad håller du på med?
Jag sa ju att jag ville hjälpa till.
Va? Tror du att du kan lura oss?
Att du bara kan lämna det här huset utan en tanke på vårt avtal?
-Va? Säg nu! -Jag behövde tid för förberedelse.
Sånt här måste vi göra ensamma.
-Förberedelse? -Ja.
Vi måste alla vara redo.
Återföreningen sker när klockan slår jämnt.
Det är säkert.
Bra.
Det är nog bäst.
-Hemskt ledsen. -Gå, bara.
Du förstår inte, hör på mig, Sean.
Du känner ju mig.
Du vet att jag är en rationell man.
Nånting har hänt med mig. Saker förändras.
De förändras till det bättre.
Vad menar du?
Jag kan inte förklara.
Det enda jag vet är att allt började när jag mötte honom.
När han bad mig om en enkel uppgift,
kunde jag bara säga ja.
Roscoe, du måste gå nu.
Jag säger att ni kan lita på dem.
De är inte som vi.
De är speciella.
Så där får jag inte göra.
De säger att allt som är skönt är farligt.
På julen har det alltid varit dags att sitta i tomtens knä
och viska önskningar i hans öra.
Numera anser psykologerna att detta främjar ett manipulativt beteende.
De hävdar att barn borde uppmuntras att
presentera sina önskningar öppet utan spel.
Jag kan inte.
Varför håller du i en kniv?
Ska du göra mig illa?
Du sa att du älskade mig.
Alla ljuger för mig.
Hon kommer och hämtar dig.
Låt henne göra det.
Jag kan klara May.
Inte May.
Herregud! Var kom ni ifrån, sir? Sir? Gick det bra?
Undertexter: Eva Söderqvist