-Hva heter du? -Chloe.
Lykke til, Chloe.
Først må vi takke alle mødrene og tantene
som har reist så langt for å være med døtrene sine i dag,
som har sydd kjoler og sminket fjes.
Vi har tid til å møte en deltaker til
som står her nederst og tvinner tommeltotter.
Hva heter du, vakre dame?
Leanne.
-Hyggelig å møte deg. Hvor ble du født? -Wisconsin.
...lykke til når de går inn i talentdelen av konkurransen.
Dorothy Turner, 8-nyhetene.
Du ødelegger for meg. Reis deg.
FOREN DEM
-Det er Julian. -Han svarer ikke. Han må ha sneket seg ut.
-Er de ferdige nå? -Nesten.
-Et voilà. -Flott.
-Er du sikker på at det betyr det vi tror? -Ja. Hva annet kunne det bety?
TRAGEDIE BRANN DREPER FAMILIE PÅ TRE
ET GÅRDSHUS BRANT NED...
STEPHEN, LAURA OG LEANNE
George.
Frokost.
Så jeg bestilte Betamax-spilleren din.
Værvarselet sier 40 centimeter, men Stuart fra FedEx er veldig tøff.
Fra Midtvesten. Om han klarte å levere hyllen vår under en orkan,
klarer han sikkert å levere en Betamax i dette.
Jeg vet at videoen er veldig viktig for deg.
Jeg vil gjøre alt jeg kan.
Vi gjorde en avtale.
-Hva er dette? -Den var i esken din.
Den må ha falt ut.
Jeg tenkte at den kanskje betydde noe for deg.
Da vet du det.
Det er på tide.
Det er denne veien.
-Dorothy, hvordan gikk det? -Bra, tror jeg.
Han ba om få bruke grillen.
-Grillen min? Til hva? -Jeg vet ikke. Han bare ba om det.
-Ikke se sånn på meg. -Jeg gjør ikke det.
Jeg har alt under kontroll.
Leanne?
Jeg har vært i huset ditt. Eller det som er igjen av det.
Om du har lyst til å snakke med noen... Du vet at du kan snakke med meg.
-Har vi et teselskap? -Du gjør narr av meg.
Hva vil du, Julian?
Hele forestillingen med døren og musikken...
Du er ikke særlig dreven.
Og jeg er bare her fordi du vil det.
-Du sa om jeg ville snakke. -Ja, det sa jeg.
Ok, kom igjen.
-Jeg vet ikke hvor jeg skal starte. -Tja, du kan starte med henne.
Det føles som noen... dype greier.
Hun minner meg om moren min. De har de samme øynene.
-Hei. -Hei.
-Kan jeg hjelpe deg? -Jeg ser etter Sean.
Sean?
Denne mannen sier at han kjenner deg.
Er du sikker på at du vil sitte her ute? Det er fryktelig kaldt.
Det går bra. Det er perfekt.
Hvem ser han etter?
Vi har en gjest som bor hos oss.
Så hvordan kjenner dere hverandre?
Det er ikke ofte jeg ikke har møtt en så god venn av Sean.
-Vil du svare på det, Sean? -Han er privatdetektiv.
Julian og jeg hyret ham til å undersøke Leanne.
Å, Sean. Ikke si det.
Jeg trodde at hun hadde en mørk fortid. Så feil kan man ta.
Syns du ikke at du burde ha fortalt meg det?
-At du etterforsket barnepiken vår? -Jeg ville ikke involvere deg.
Jeg føler meg dum.
Nå som jeg vet det, må du fortelle alt. Så vi kan forstå hvorfor de tok Jericho.
-Vet ikke om jeg har noe. -Hvordan går det an?
-Da du undersøkte Leanne, hva fant du? -Ikke noe særlig.
Bare et nedbrent gammelt gårdshus. En tragisk ulykke av et eller annet slag.
Hvordan er moren og onkelen din i slekt? Er han broren hennes?
George og May er min valgte familie.
Vi er ikke egentlig i slekt.
De sa at Gud hadde fått dem til å gå nedover stien der jeg lå i asken.
De fortalte meg at Gud hadde gitt meg en ny sjanse.
Alle detaljer vi kan få om dem, er viktige.
All informasjon, uansett hvor ubetydelig. Det er grunnleggende journalistikk.
Går det bra?
-Jeg har det fint. -La meg hente noe å drikke.
-Det går bra. -Jeg henter det.
La meg gjøre det. Dette er min feil.
Hva er dette?
-Jeg fant dem her oppe. -De må ha vært mors.
Vi skal ikke høre på musikk. De sier at det er en mørk fristelse.
Men det forstår jeg ikke. Det føles bare lyst for meg.
Jeg vil vise deg noe.
Fra et lokalt nyhetsarkiv.
Se hvordan hun holder meg. Det er som hun ønsker å slippe meg.
-Dorothy ville aldri holdt Jericho sånn. -Hva har Dorothy med dette å gjøre?
Jeg trodde hun var en perfekt mor.
Hun var så vakker. Snill.
Ikke som min på noen måte.
Jeg tok feil.
Det er jævlig urettferdig.
Det som skjedde med barnet var et uhell, ikke hennes feil.
-Hvem sin feil var det? -Jeg ville nok klandre Gud.
Om det fantes en Gud å klandre.
For øyeblikket er det min feil.
Jeg trodde det var tryggere å skjule det for deg, og det var feil.
Vi kan ikke lyve for hverandre, Sean. Lov meg det.
Beklager. Måtte innom toalettet på veien.
Takk.
Hei, det er Dottie.
Ville ikke ringt om det ikke var viktig, men...
Jeg har det bare veldig tøft.
Jericho gråter og gråter, og jeg har prøvd alt, og...
Jeg er bare veldig overveldet nå.
Så kanskje du bare kunne komme innom...
Juju, bare i et par timer.
Ok. Bare ring meg tilbake, ok? Ha det.
Hvorfor gikk du ikke?
Langeren min hadde fått fatt i noen fine greier. Jeg kunne ikke si nei.
Hun var alene med liket i fire dager.
Alt jeg kan tenke på er...
-...hva om jeg hadde gått? -Hvorfor forteller du meg dette?
-Hva vil du? Skal jeg syns synd på henne? -Nei.
Men når det skjer noe fælt, og du later som det ikke har skjedd...
...så spiser det deg opp innenfra.
Det var en grønn kjole som moren min elsket.
Jeg bestemte meg for å ødelegge den.
Lage plass til at hun kunne elske meg.
Jeg la den på kaminen.
Jeg visste ikke hvor raskt ilden ville vokse.
Jeg var ikke redd i det hele tatt.
Bare sint. Det føltes som jeg også brant.
Tante og onkel sa at Gud må ha arbeidet gjennom meg.
-At det er en grunn til fryktelige ting. -Tror du det?
Jeg tror at om det er Gud...
...så vil ikke jeg ha noe med ham å gjøre.
Han drar aldri uten henne. Så avtalen er trygg så lenge vi har Leanne.
Greit. La oss gå inn. Det er iskaldt.
-Jeg kan hente et teppe til deg. -Det er snilt av deg, men det går bra.
Vi må holde øye med George.
Det er deilig med frisk luft. Jeg tenkte vi kunne bli her ute litt til.
Jeg er skikkelig kald, men vi kan snakke på kjøkkenet.
-Roscoe, hva driver du med? -Jeg kan ikke slippe dere inn.
Hvorfor ikke?
Han sa at jeg måtte holde dere her ute til solnedgang, samme hva.
Hvem da?
George.
Hva er det du driver med? Jeg sa at jeg ville hjelpe deg.
Trodde du at du kunne lure oss?
At du kunne gå ut av huset uten å oppfylle din del av avtalen?
-Fortell! -Jeg trengte tid til å forberede meg.
Vi må gjøre disse tingene alene.
-Forberede deg? -Ja. Vi må alle være klare.
Gjenforeningen vil skje når klokka slår. Dette er sikkert.
Bra. Det bør den jammen.
-Unnskyld. -Bare gå.
Du forstår ikke. Hør på meg, Sean.
Du kjenner meg. Du vet at jeg er en rasjonell mann.
Det skjer noe med meg. Ting forandrer seg.
De endrer seg til det bedre.
Hva mener du?
Jeg kan ikke forklare det. Jeg vet bare at det startet da jeg møtte ham.
Så da han ba meg om en enkel, harmløs oppgave, visste jeg at jeg måtte si ja.
Roscoe, du må gå.
Jeg prøver å si at du kan stole på dem. De er ikke som oss.
De er spesielle.
Jeg skal egentlig ikke gjøre sånt. De sier at alt som føles godt, er farlig.
I julen har man sittet på fanget til nissen og hvisket ting i øret hans.
Men nå sier barnepsykologer at dette oppmuntrer til manipulativ atferd.
De hevder at barn bør oppmuntres til
å si hva de ønsker seg direkte, uten å spille spill.
Jeg kan ikke gjøre det.
Hvorfor har du den kniven?
Vil du skade meg?
Du sa at du var glad i meg.
Alle lyver for meg.
-Hun vil komme etter deg. -La henne gjøre det.
-Jeg kan takle May. -Ikke May.
Å, herregud. Hvor kom du fra? Er alt i orden?
Tekst: S. Marum