-Un kā sauc tevi? -Hloja.
Hloja. Nu, lai tev veicas, Hloja!
Protams, mums jāpateicas visām mammām un tantēm,
kas ir atbraukušas no tālienes, lai šodien būtu kopā ar savām meitām,
sadiedzot kleitas un uzklājot grimu.
Iepazīsimies ar vēl vienu konkursa dalībnieci,
kas stāv te galā, virpinādama īkšķus.
Kā tevi sauc, skaistā dāma?
Lianna.
Lianna, prieks iepazīties! Kur tu esi dzimusi?
Viskonsinā.
...novēlam veiksmi, jo nu sāksies šīs sacensības talantu konkurss.
Ziņo Dorotija Tērnere, 8 News.
Tu man visu sabojā. Celies!
SAVED VIŅUS KOPĀ ZIEMASSVĒTKU VAKARĀ
-Te Džūljens. -Neatbild.
Droši vien šorīt aizlavījies prom.
Gatavs?
Gandrīz.
-Et voilà. -Lieliski.
Vai esi droša, ka tas nozīmē to, ko domājam?
Protams. Ko gan vēl tas varētu nozīmēt?
ZIŅAS - TRAĢĒDIJA HĀRTLENDĀ UGUNSGRĒKĀ IET BOJĀ 3 CILVĒKU ĢIMENE
SVĒTDIEN MEDISINBRIDŽĀ NODEGUSI DZĪVOJAMĀ ĒKA.
UGUNSDZĒSĒJI NEĻĀVA UGUNIJ PĀRMESTIES UZ MEŽU.
GREISONU ĢIMENE: STĪVENS, LORA UN MEITA LIANNA
Džordž!
Brokastis.
Es pasūtīju jums Betamax atskaņotāju.
Prognozē 40 cm dziļu sniegu, bet Stjuarts, mūsu FedEx piegādātājs, ir ļoti izturīgs.
No Vidējiem Rietumiem. Ja viņš spēja piegādāt skapi viesuļvētras laikā,
tad katrā ziņā spēs piegādāt Betamax tagad.
Es zinu, ka jums šī kasete ir ļoti svarīga.
Es gribu palīdzēt, kā vien varu.
Mēs vienojāmies.
Kas tas ir?
Tas bija jūsu kastē.
Laikam izkritis.
Man likās, ka jums tas varētu ko nozīmēt.
Tad jūs zināt.
Ir laiks.
Nāciet te!
Dorotij, kā gāja?
Labi, šķiet.
Viņš palūdza, vai var izmantot grilu.
Manu grilu? Kādēļ?
Nezinu. Viņš tikai palūdza.
-Lūdzu, neskaties uz mani tā! -Es neskatos.
Es visu kontrolēju.
Lianna?
Es biju tavās mājās.
Vai kas nu no tām atlicis.
Ja gribi ar kādu parunāt... zini, ka vari runāt ar mani.
Vai mums te ir tējas ballīte, ko?
Nesmejies par mani!
Ko tu gribi, Džūljen?
Tas teātris ar durvīm un mūziku...
Tev nepadodas.
Un es te esmu tikai tāpēc, ka tu gribi, lai es te būtu.
Tu teici: ja gribu parunāt...
Jā. Tā es tiešām teicu.
Nu, klāj vaļā!
Nezinu, ar ko lai sāku.
Vari sākt ar viņu.
Tur laikam ir... pamatīgi mēsli.
Viņa man atgādina māti.
Tādas pašas acis.
-Sveiki! -Čau!
-Kā varu palīdzēt? -Es meklēju Šonu.
Šon?
Dārgais, šis cilvēks apgalvo, ka tevi pazīst.
Tiešām gribat sēdēt ārā?
Ir briesmīgi auksts.
Tas nekas. Te ir ideāli.
Ko viņš meklē?
Pie mums ir apmeties viesis.
Nu... kā jūs viens otru pazīstat?
Bieži negadās satikt tik labu Šona draugu.
Šon, vai atbildēsi?
Viņš ir privātdetektīvs.
Mēs ar Džūljenu viņu nolīgām, lai papētītu Liannu.
Šon! Nē taču!
Man likās, ka viņai ir tumša pagātne. Skaidrs, ka aizšāvu garām.
Vai tev neliekas, ka vajadzēja man to pateikt?
Ka mūsu auklīte tiek pētīta.
Es negribēju tevi iesaistīt.
Es tagad jūtos kā muļķe.
Nu, kad to zinu, labāk izstāstiet man visu!
Jebko, kas varētu palīdzēt saprast, kāpēc viņi paņēma Džeriko.
Neesmu drošs, ka ko zinu.
Kā tas iespējams?
Kad pētījāt Liannu, ko jūs atradāt?
Neko daudz.
Tikai nodegušu vecu māju. Traģisks nelaimes gadījums.
Cik tava māte ir tuva ar tanti un tēvoci?
Vai viņš ir viņas brālis?
Džordžs un Meja ir mana izvēlētā ģimene.
Mēs neesam radinieki.
Viņi teica, ka Dievs viņiem licis iet pa to ceļu, kur es biju aprakta pelnos.
Viņi teica, ka Dievs man ir devis vēl vienu iespēju.
Katrs sīkums, ko varam uzzināt par šiem ļaudīm, ir svarīgs.
Jebkāda informācija, lai cik nebūtiska tā neliktos. Tas ir žurnālistikas pamats.
Tev nekas nekaiš?
-Viss labi. -Es atnesīšu padzerties.
-Teicu - ir labi. -Es atnesīšu.
Lūdzu... ļaujiet man! Tā ir mana vaina.
Kas tas ir?
Atradu te augšā.
Droši vien mūsu mammas.
Mēs nedrīkstam klausīties mūziku.
Tā esot tumšs kārdinājums.
Bet es to nesaprotu.
Man tā šķiet gaiša.
Es tev gribu ko parādīt.
Tas ir no vietējo ziņu arhīva.
Re, kā viņa mani tur!
It kā gribētu nomest.
Dorotija Džeriko nekad tā neturētu.
Kāds tam sakars ar Dorotiju?
Man agrāk likās, ka viņa ir ideālā māte.
Viņa bija tik skaista.
Laipna.
Ne tāda kā manējā.
Bet es kļūdījos.
Tas gan nav godīgi.
Tas, kas notika ar mazuli, bija negadījums. Viņa nebija vainīga.
Kurš tad bija vainīgs?
Es droši vien vainotu Dievu.
Ja es domātu, ka ir Dievs, ko vainot.
Pagaidām vainoju sevi.
Man likās, ka būs drošāk, ja tev neteikšu, un tā bija kļūda.
Mēs nedrīkstam viens otram melot, Šon.
Apsoli man!
Atvainojiet! Pa ceļam bija jāieskrien labierīcībās.
Paldies.
Čau, Džūdžū! Te Dotija.
Es tiešām nezvanītu, ja nebūtu svarīgi, bet...
man tiešām ir ļoti grūti.
Džeriko tikai raud un raud, un esmu visu izmēģinājusi, un...
Es tagad tiešām esmu izmisumā.
Tāpēc... varbūt tu varētu atnākt...
Džūdžū, kaut vai uz pāris stundām.
Labi. Atzvani man, ja? Atā!
Kāpēc tu neatnāci?
Mans dīleris bija dabūjis labu mantu. Nevarēju palaist garām.
Viņa bija viena ar mazuļa līķi četras dienas.
Es spēju domāt tikai par to...
kā būtu, ja es būtu atnācis.
Kāpēc tu man to stāsti?
Ko tu gribi? Lai man viņas būtu žēl?
Nē.
Vienkārši, kad notiek kas briesmīgs...
un tu izliecies, ka tā nav...
tas tevi no iekšienes saēd.
Bija zaļa kleita, kas mammai patika...
tāpēc es nolēmu to iznīcināt.
Varbūt, lai vairāk mīlestības atliktu man.
Es to uzliku uz degļa.
Nezināju, cik uguns izplatās ātri.
Man pat nebija bail. Nemaz.
Es tikai biju dusmīga.
Bija sajūta, ka degu arī es.
Tante un tēvocis teica, ka caur mani noteikti darbojās Dievs.
Ka briesmīgas lietas notiek ne bez iemesla.
Tu arī tā domā?
Es domāju: ja tas ir Dievs...
tad es ar Viņu negribu nekā kopīga.
Viņš neies prom no šīs mājas bez viņas,
tāpēc mūsu vienošanās ir droša, kamēr mums ir Lianna.
Labi. Ejam iekšā! Ir auksts.
Es varu atnest jums segu.
Ļoti laipni, Rosko, bet nevajag.
Mums jāpaskatās, ko dara Džordžs.
Te ir labi. Svaigs gaiss.
Man liekas - mēs varētu palikt ārā mazliet ilgāk.
Man tiešām salst, bet mēs varam turpināt sarunu virtuvē.
Rosko, ko tu dari?
Es nedrīkstu laist jūs iekšā.
Kāpēc ne?
Viņš teica, lai nelaižu jūs iekšā līdz saulrietam. Lai vai kas.
Kurš?
Džordžs.
Ko, jūsuprāt, jūs darāt?
Es teicu, ka gribu jums palīdzēt.
Ko? Jums likās, ka varēsiet mūs piemuļķot?
Ka varēsiet iziet no mājas, nepildot savu vienošanās daļu?
-Pasakiet! -Man vajadzēja laiku, lai sagatavotos.
Mums tas jādara vieniem.
-Sagatavotos? -Jā.
Mums visiem jābūt gataviem.
Satikšanās notiks, kad sitīs pulkstenis.
Pilnīgi noteikti.
Labi.
Lai tā būtu!
-Piedod, vecīt! -Ej prom!
Tu nesaproti. Paklausies, Šon!
Tu mani pazīsti.
Tu zini, ka esmu saprātīgs cilvēks.
Kaut kas ar mani ir noticis. Viss mainās.
Mainās uz labu.
Kā tu to domā?
Es nevaru izskaidrot.
Zinu tikai, ka tas sākās, kad satiku viņu.
Tāpēc, kad viņš palūdza veikt vienkāršu, nekaitīgu darbiņu,
es zināju, ka man jāpiekrīt.
Rosko, tev jāiet.
Es mēģinu pateikt, ka vari viņiem uzticēties.
Viņi nav tādi kā mēs.
Viņi ir īpaši.
Es nedrīkstu to darīt.
Viņi apgalvo, ka viss, kas liek justies labi, ir bīstams.
Ziemassvētki ir laiks, kad iesēsties Santaklausam klēpī
un iečukstēt viņam ausī vēlēšanos,
bet nu bērnu psihologi saka: tas veicina manipulatīvu uzvedību.
Viņi apgalvo, ka bērnus vajadzētu mudināt
izteikt savas vēlmes tieši, nespēlējot spēlītes.
Es to nespēju.
Kāpēc tev rokā ir nazis?
Gribi man nodarīt pāri?
Tu teici, ka mani mīli.
Visi man melo.
Viņa atnāks pēc tevis.
Lai nāk!
Ar Meju es tikšu galā.
Ne jau Meja.
Ak dievs! No kurienes jūs uzradāties? Kungs? Kungs, jums viss kārtībā?
Tulkojusi Inguna Puķīte