Viņa pieņēma lelli, un tagad izskatās, ka ir pieņēmusi šo.
Būtībā nav nekādas atšķirības.
Vai stāstīju tev par mūsu grupas jauno meiteni? Izabella tāda vai šitāda.
-Vai iedzersi kopā ar mani? -Protams.
Ja nu ar viņu kaut kas notiek?
Nekas nenotiks. Kamēr vien būšu blakus.
Kā bērns tas ir?
Šons un Dotija domā dot viņam kārtīgas mājas.
Viņa domā, ka tas ir Džeriko.
Ko tie puiši tev izstāstīja par to, kas notika?
Ko viņi izdarīja?
Nevar vest lelli uz futbola treniņu, Šon.
-Es neguļu. Gandrīz neēdu. -Nu ir labi.
Kāpēc es nedabūju tādu lelli?
Es tikai maļu to sev pa galvu.
Nu tā.
Es zinu. Zinu. Labi.
Ei!
Ej ellē!
Kas tev jādara? Ko tu dari?
Reversā sferifikācija.
Kad kalcija laktāts nonāk saskarē ar alginātu,
tas momentā izveido membrānu, kas šķidrumu iekapsulē.
Tā tik turpini!
Dažiem vienkārši nevar palīdzēt.
Ko tu te dari, Gollum?
Tobijs vedīs Liannu uz randiņu.
Tas nav īsti randiņš...
Tāpēc tēvocim Džūljenam šodien jāpieskata mazulis.
Uznes viņu augšā meitenēm un pasaki Dorotijai, ka mums jāiet!
Labi.
-Tu no manis izvairies visu nedēļu. -Zinu. Biju aizņemts.
Kā Natālija?
Nav atstājusi manu dzīvokli trīs dienas.
Viņa neļauj man ēst piena produktus.
Acīmredzot šīs galvassāpes pieder pie lietas.
-Ko tu viņai pateici? -Neko inkriminējošu.
Iebaroju viņai to adoptēšanas stāstu.
Ka jūs varat piedāvāt viņam tādu dzīvi, kādu viņš nekad... un tā tālāk.
-Nu, tu zini. -Ko viņa teica?
Viņai tā šķiet šausmīga doma,
kas galu galā beigsies ar ilgtermiņa psiholoģisko traumu.
Nevar teikt, ka es viņai galīgi nepiekristu.
Es tavā vietā tos neēstu.
Pie velna! Esmu izbadējies.
Dorotija ir sabēdājusies, ka ir pārtraukusi... barot.
Es gribēju, lai viņa zina, ka atlikušais piens tiek izmantots lietderīgi.
-Apžēliņ! -Vajag iedzert?
Jā.
Šons man tās uzdāvināja mūsu pirmajā gadadienā.
Antīkas.
Bet tām ir ļoti sīka aizdare. Vajag ļoti smalkus pirkstus.
Noteikti iesiet uz kādu jauku vietu.
Televīzijas žurnālistikas gada balvas pasniegšana.
Šons ir mans pavadonis.
-Vai tu esi... -Uzlūgta. Jā.
Uz kurieni Tobijs tevi vedīs?
Uz boulingu.
Tur strādā viņa brālēns, tāpēc varam dabūt celiņu par brīvu.
Man šķiet, Tobijam tu ļoti patīc.
Tādā ziņā.
Viņš tiešām ir jauks puisis.
Varētu būt daudz sliktāk.
Šons lūdza, lai viņu tev iedodu.
Vienam laimīgam puikam ir randiņš ar tēvoci Džūljenu!
Paga, paga, paga!
Paga, paga!
Draugi!
Uzgaidiet!
Jāuztaisa bilde.
Tā. Nostājieties blakus!
Apliec viņai roku, Tobij! Viņa nesalūzīs.
Tieši tā. Jauki.
-Tā ir mūsu mašīna. -Labi.
-Džūljen, pieskati viņu! -Sapratu.
Rosko! Ko tu šovakar dari?
Tad pacel savu slinko pakaļu un aizej uz boulingu!
Viņa turp devās ar draugu.
Skaties, vai viņa ar kādu nesazinās!
...iztīra grūti aizsniedzamus kaktus.
Īpašie OxiClean traipu tīrīšanas burbuļi, kas ļauj...
Cik droša ir jūsu ģimene?
Kā jūs tiktu galā, ja rīt pamostos
un viņi visi būtu prom, pat neatstājuši zīmīti?
NOLAUPĪŠANA ALEGEINI?
Ei!
Tu neguli?
Mazais ķēms!
Ei!
Velns!
Sveiki! Te Šons Tērners. Atstājiet ziņu un runājiet īsi!
Piezvani man! Nopietni, vecais, skalo lejā to foie gras!
Bāc, piezvani man!
Sveiks! Viss kārtībā. Es viņu atradu.
-Vai viņai līdzi ir bērns? -Ko?
Vai esi kopā ar viņu?
Parādi! Bļāviens, parādi viņu!
Tūlīt.
Uzgaidi, man vēl viens zvans! Paliec pie viņas!
Ei, tu man zvanīji?
Viņa te nav.
-Kā tur nav? -Un kā tev liekas?
-Sveiks, Džūljen! -Sveika, Dotij! Vai iet jautri?
Kārtīga ballīte. Kā iet Džeriko?
Kluss kā pelīte.
Es tikko prasīju Šonam, kur viņš nolika Châteauneuf-du-Pape.
Pat nedomā to dzert!
Ā, Šon, mums droši vien jāiet apsēsties.
Bet nobučo viņu no mammītes, lūdzu!
Labi. Piezvani, kad tu...
Velns!
Džūdžū! Ko tu te dari?
Dotij! Izskaties piedienīgi?
Ak te viņš ir!
Uzsmaidīsi vectēvam, mazais?
Viņi ir izgājuši.
Ko tad neteici!
Biju aizrāvies ar tavu priekšnesumu.
Kas viņiem ir atvērts?
Kur viņi ir?
Kaut kāds TV slavināšanas pasākums.
Tātad viņai ir pietiekami labi, lai laktu bezmaksas šampanieti?
Klau, tēt, ir prieks tevi redzēt,
bet pašlaik es esmu drusku aizņemts.
Zini, viņa man šodien uzrakstīja.
Gribēja zināt, vai būtu pareizi uz kristībām ielūgt tanti Dženu.
Viņai vienmēr patikusi tante Džena.
Kristības?
Esmu pārvarējis dažus diezgan mulsinošus brīžus šīs ģimenes vēsturē,
bet viņa nemaršēs pa baznīcu ar to lupatu maisu.
Mēs ar Šonu palēnām mēģinām viņu no tā atrunāt.
Kas tas ir? Man vajag ko baudāmāku.
Viņiem jātiek vaļā no šīs vietas.
Jo ātrāk, jo labāk. Pārāk daudz rēgu.
Jā, bet tagad tirgū nav īstais brīdis.
Varbūt pavasarī. Ābeļziedu laikā.
Kas par vainu? Esi atmetis?
Nē.
It kā.
Ja es tev kaut ko parādītu, Džūdžū, vai apsoli to paturēt noslēpumā?
Varu mēģināt.
Paskaties uz šo!
Pasaki man, ko tu redzi!
Ko tu redzi?
Tu zini, ko.
Pasaki!
Tas ir mazulis.
Kāds mazulis?
Džeriko. Jā. Tas ir Džeriko.
Ja nu es teiktu, ka tā nav?
Ja nu es teiktu, ka tas ir Anderss un viņa māte ir zviedriete?
Un par nelielu samaksu viņš meklē mājas.
Ko... Piedod! Ko?
Uzklausi mani!
Mēs gribam tikt vaļā no tās lelles.
Mēs visi tam piekrītam.
Ja nu mēs vietā noliktu šo puiku?
Mēs neteiksim ne vārda. Ļausim, lai viņa to atrod.
Paskatīsimies, kā viņa reaģē.
Ja pārbīsies, tūlīt ņemsim prom.
Bet, ja ne...
Ja viņa to nespēs atšķirt...
citādi kā ģenētiski,
šis zēns var būt Džeriko Tērners.
-Un es šo noslēpumu paņemšu līdzi... -Atvaino!
-Ko? -Atvaino! Tas nav par tevi.
Es vismaz meklēju risinājumu.
Cikos viņi būs atpakaļ?
Divpadsmitos.
Tik ilgi es nevaru gaidīt. Jāved kakināt suņus.
Es apstiprinu mašīnu. Divas minūtes.
Tā nav pati sliktākā ideja.
Anderss vai kā viņu tur sauc.
Nav jau tā, ka mēs nebūtu apsvēruši ko līdzīgu.
Es darīšu jebko, lai dabūtu to nolādēto lelli ārā no mājas.
Un, ja izdarīsim, kā teicu, būs tā, it kā nekas nebūtu noticis.
Dorotijai.
Mēs pārējie vienmēr zināsim.
Es nezinu, Džūdžū, kā tu tiec galā pēc tā, ko atradi.
Es neko neizdarīju.
Tu vienmēr esi bijis tas stiprais. Cīnītājs.
-Atšķirībā no Dotijas. -Nesāc par viņu! Ne tagad.
Labi, ka esam devuši viņai brāli.
Tas gan ātri atbrauca!
Nekad nevar zināt, vai tas sola labu braucienu.
Parunāsi ar Šonu - ko viņš saka?
Esmu drošs, ka šī doma viņu ieintriģēs.
Buču no vectēva?
Jā. Humors. To es saprotu!
Rosko, kur tu esi?
Uz Divdesmitās, tuvojos Ciprešu ielai.
Labi, tagad es varu pārņemt.
Tavs laiks beidzies. Ej mājās!
Klāt esam.
Paldies, ka pavadīji mājās.
Protams. Katrā laikā.
Es šovakar labi pavadīju laiku.
-Es arī. -Labi.
Nē, nē. Piedod, tas...
Tas nav tevis dēļ. Es...
Cik smieklīgi! Un kur ir īstais?
Tu tiešām gribi spēlēt šo spēli?
Tev tiešām nav nekādu robežu?
Ļoti pārliecinoši!
Viņa būs atpakaļ pēc stundas un desmit minūtēm. Vai mums tas jāturpina?
Vai atnesīsi, lūdzu, autiņbiksītes, Džūljen?
Jā. Labi.
Cik?
Došu tev 50 tūkstošus skaidrā.
Bet par to es gribu, lūk, ko.
Kad Dorotija šovakar atgriezīsies, bēbis būs tajā gultiņā.
Tāds, kas elpo, spārdās un čurā. Sarunāts?
Vai viņš ir ceļā?
Tas vecais perdelis... Vai viņu mēs gaidām?
Tēvocis Džordžs?
Nu jau viņš būs nokļuvis mājās.
Pie manas tantes.
Es biju Viskonsinā.
Es atradu Liannas Greisones māju.
Es redzēju viņas skolu, vietējo veikalu, kapakmeni.
Tu paņēmi mirušas meitenes identitāti - liela muiža!
Man jau ir pie vienas vietas, kas tu esi.
Es gribu runāt ar to, kurš par to ir atbildīgs.
Vai mana elpa smird, Džūljen?
Tu taču esi galīgi psiha!
Nez, kā taisa cukurvati?
Es zinu, ka tā ir tikai krāsa un cukurs...
bet ko dara tā mašīna?
Kāpēc tai ir jāgriežas?
Šons noteikti zinātu.
Pēc nepilnas stundas Dorotija būs klāt.
Viņa nometīs kurpes un steigsies augšā pa kāpnēm pie gultiņas.
Ko viņa atradīs?
Jocīgs jautājums.
Man ir jocīgs noskaņojums. Ko viņa tur atradīs?
Džeriko.
Mazuli, kas, viņasprāt, ir Džeriko. Labi.
Parunāsim par to! Kur viņš ir?
Viņš ir gultiņā.
Vai es runāju ar kādu garīgi atpalikušu?
Ko tu gribi?
Ko tu atradi, Džūljen?
Septiņdesmit pieci tūkstoši.
Kad tu atnāci pie viņiem, ko tu redzēji?
Simts. Bet te mēs esam sasnieguši griestus!
Paldies, ka šovakar paliki pie Džeriko.
Man tiešām prieks, ka jums bija iespēja pabūt kopā.
Bet tagad es pati tikšu galā.
Izaicini mani!
Vai tu izaicini mani?
Ja domā, ka tas ir īsts, kas būs, ja palaidīšu vaļā?
-Tu viņu nenometīsi, Džūljen. -Tiešām?
Tu nekad tīšām nevienu nesāpinātu.
Varbūt tu tomēr gribi skriet lejā, jo pēc piecām, četrām, trim...
Es to izdarīšu!
Divi, viens!
Viņš ir mājā.
Viņš ir lejā.
Mazais!
Mosties, mazais!
Mazais. Mazais!
Dorotij?
Mazais!
Es te biju pirmais.
Džūljen?
Viņš ir atvēris Neuf-du-Pape. Es saožu.
Paskatīšos, kā viņam iet.
Sveiks!
Ak te tu esi.
Kā tev ar viņu gāja?
Visu nakti nedzirdēju ne skaņas.
Vai viņš nav burvīgs?
Drīkstu paturēt?
Protams.
Ei, Vonda?
Sveiks!
Kāpēc tu pirmīt zvanīji?
Tas vairs nav svarīgi.
Viņi nosēdināja mūs pie viesu galda.
Es domāju, ka Dorotija sāks ārdīties.
Bet viņa pat neiespringa.
Gluži kā cits cilvēks - labāks nekā iepriekš.
Nezinu, vai mazuļa dēļ vai tāpēc, ka te ir Lianna.
Viņa zina.
-Viņa ko? -Lianna.
Tagad viņa visu zina.
Džūljen, kas, ellē...
Labi, ka vēl esi nomodā. Vari man palīdzēt?
Kā tev pagāja vakars?
Labi.
Tu zini, par ko es jautāju.
Vai saņēmi atvadu skūpstu?
Tādā ziņā es viņam nepatīku.
Esi droša?
Jūs kļūdījāties, Tērneres kundze.
Nevari attaisīt?
Tā ir stingra.
Pamēģini ar nagiem!
Ja es savējos tā negrauztu...
Dod, pamēģināšu!
Lianna!
Ak Dievs! Tu esi tik neveikla. Palīdzi man tās atrast!
Vai redzi vēl kādu?
Man liekas, dažas paripoja zem gultas.
Tulkojusi Inguna Puķīte