Neabejoju, kad tie, kurie liko Viskonsine, nekantrauja sužinoti, ar saugiai atvykai.
O tu ją patikrinai?
Papasakok apie tikrąją Lijaną Greison.
Kad nelabai aš įdomi.
Ak, esu tikra, kad taip nėra.
Valgo konservuotą sriubą, meldžiasi, eina miegoti.
Pagalvojau, jog būtų smagu daugiau sužinoti apie žmogų, kuris gyvena čia.
Viešuose įrašuose nurodyta, kad ji gimė Viskonsine.
Gal tikrai ji - paprasta mergaitė iš kaimo, atklydusi į didelį miestą?
Ta miela, nekalta mergina, kuri čia gyvena,
pavogė mirusiosios tapatybę.
-Iš kur tu, sakei? -Viskonsino.
-Kiek žmonių tavo šeimoje? -Tik aš.
Jūs visas permirkęs.
Taip.
Štai.
-Gerai. -Prašom.
-Ačiū. -Labas, mažyli.
Jis prisibijo nepažįstamų žmonių. Taip.
Tu skrisi tokiu oru? Šitaip lyja.
Tai - privatus skrydis. Nemanau, kad jie galvoja apie saugumą.
Ei, tu ėmei žagrenį? Jo tikrai buvo daugiau.
Taip, mielasis. Tu mane pričiupai.
Kasnakt atsliūkinu čia ir šaukštais kabinu tavo brangiuosius prieskonius.
Manai, neturėčiau skristi? Jie tikrai susirastų kitą šefą iki vakaro.
Kaskart prieš skrydį taip elgiesi. Manau, tu bijai skristi.
Nebijau skristi.
Yra dalykų, kuriuos mėgstu, ir yra, kurių nemėgstu.
Tai nutinka tuomet, kai antrasis stulpelis persipildo.
Pirmasis laiškas jai.
Jau ėmiau galvoti, kad ji niekam nerūpi.
Nuo ko jis?
-Iš kur man žinoti? -Atplėšk.
Negalima taip daryti.
LIJANAI GREISON
Lijana?
Jei nori, kad nuvežčiau į oro uostą, turime išvažiuoti dabar.
Kur nors išvykstate, pone Terneri?
Šonas šįvakar išvyksta su "Filadelfijos ereliais."
Jie labai norėjo, kad būtent jis jiems ruoštų maistą. Kokia garbė.
Grįšiu rytoj iš pat ryto.
Kai ką padėjau tau ant baro.
Pasimatysim vakare.
Šonai.
SURADAU TAVE!
Lietau, lietuti, tolyn tu plauk
Verčiau kitos dienos palauk
Lietau, lietuti, tolyn tu plauk
Kūdikėlio mažo šiandien neišprausk
Sveika, gėlele.
Jie namuose?
Darbe.
Apžiūrėkime jį.
Batus.
Dorotė neleidžia vaikščioti name su batais.
Miesto centre kanalizacijos vamzdžiai skaičiuoja jau daugiau nei šimtą metų,
ir šiandien jie pagaliau nusprendė: "Gana."
VANDENS LYGIS KYLA
Lijana? Ar viskas...
Dorotė Terner.
Mes pažįstami?
Ne. Tačiau aš jus žinau.
Tai - mano dėdė Džordžas, Dorote.
Šeima.
Atleiskite. Nesitikėjome svečių.
Užsukau į miestą vos vienai dienai.
Nusprendžiau padaryti jai staigmeną.
Patikrinti, ar gerai elgiasi.
Ji - tikra šaunuolė. Tiesa, Lijana?
Čia - kūdikiui.
Kaip miela.
Iš guobos - ypatingo medžio, augančio mūsų laukuose.
-Čia... -Jūsų vyras.
Žinoma. Jis - šefas.
Kaip miela.
Ketinau eiti ruošti vakarienės.
Ar pavakarieniausite su mumis, Džordžai?
-Labas. -Labas.
Kaip skrydis?
Gerokai pakratė. Ilgai nekalbėsiu. Tuoj turėsiu pradėti darbą.
Viskas gerai.
Vis dar lyja.
Jau galiu nukaisti?
Sumažink ugnį ir apversk oda į apačią.
Šitiek ketini suvalgyti viena?
Ne, turiu svečių. Atvažiavo Lijanos dėdė.
-Kas toks? -Jos dėdė Džordžas.
Nežinau, ar jie - vieno kraujo, ar jis tik šeimos draugas.
Šiais laikais visi vadinami dėdėmis.
-Dorote, kas, po galais, yra mūsų namuose? -Jau sakiau.
Dorote, išvaryk jį.
Negaliu. Jau pakviečiau jį vakarienės.
Mes nežinome, kas jis toks.
Lijana už jį laidavo.
O kas laidavo už ją, bliamba?
Neisterikuok. Jis - senas.
Turbūt bus per sausa.
Dorote!
Paskambink prieš miegą ir liaukis šitaip nervintis.
Štai.
Bon appétit.
Kaip sakoma Paryžiuje.
Gerai.
Kaip gražu.
Tai - Šono receptas.
Nors aš česnako nededu.
Gaila, kad su juo nesusitiksite.
Bet darbas yra darbas.
Jo specializacija - molekulinė gastronomija.
Šonas tyčiojasi iš populiariųjų virtuvių kaip niekas kitas.
Tai nereiškia, kad jis - blogas žmogus.
Kartais žmonėms reikia parodyti, kur jų vieta.
Taip. Būtent taip Šonas ir sako.
Kuo jūs užsiimate, Džordžai?
Gelbėjimu.
Laivų?
Kartais ir jų.
Labai skanu, Dorote.
Kokios nepriekaištingos manieros.
Ji visada buvo labai paslaugi.
Gražiausias vaikelis.
Nors dabar, pažiūrėjus į ją, taip neatrodo.
Suprantu, kad ji pas mus dar neilgai,
tačiau atrodo, kad Lijana pas mus gyvena jau visą amžinybę.
Labai tikimės, kad ji čia užsibus.
Bijau, kad namuose kilo bėdų.
Todėl Lijanos reikia ten.
Nesu tikra, ar tai derės su mūsų planais.
Jūs pasirašėte sutartį?
Susitarėme žodžiu.
Bandomasis mėnuo.
Taip, bet jį įtraukėme tik todėl...
Jei panorėtumėte jos atsikratyti.
Atleiskite.
-Džiulijanai. -Dieve! Na ir pliaupia.
Kodėl nepaskambinai?
Jei atėjai palėbauti, tai Šono nėra namuose.
Žinau. Jis man skambino iš virtuvės Bostone.
Čia - mano brolis Džiulijanas.
Džiulijanai, čia - Lijanos dėdė Džordžas.
Malonu.
Tu pavalgęs?
Man tiks likučiai.
Turi didelę šeimą, Lijana?
Ar čia tik vienetinis apsilankymas?
Kada baigiasi tavo darbo diena?
Jis turbūt alkanas.
Mama žino geriausiai.
Taigi,
kaip viskas vyks?
Sutvarkyk stalą mūsų šeimininkui.
Ne.
Gal pirmiausia pasakyk, kas iš tiesų esi, bliamba?
Aš toks pat, kaip tu, Džiulijanai.
Taip manai?
Dėdės.
Jų atsakomybė didesnė, nei žmonės galvoja.
Nutikus tragedijai, mes ištiesiame pagalbos ranką.
Priglaudžiame vaiką po savo sparneliu, jei esame geri žmonės.
Mudu abu esame geri. Tiesa, Džiulijanai?
Lėkštes išvalei? Sudėjai į kriauklę?
Taip.
Gali jas išplauti, o aš iššluostysiu.
Uždaryk duris.
Turime bėdą.
Ką tu sakai?
Jis nori atimti iš mūsų Lijaną.
Gerai. Tegul atima.
Kaip jam gali atrodyti, kad šiuose namuose tai merginai negerai?
Tikrai, Džiulijanai, aš dabar labai įpykusi.
Ką tiksliai jis tau pasakė?
Jei jis galvoja, kad gali ją išsivežti,
tai tik per mano lavoną.
Palaikyk, kad atsirūgtų.
Jūs labai malonūs, tačiau nereikėjo to daryti.
Turime indaplovę.
Mums jau metas.
Traukinys išvyksta ryte.
Pernakvosime kur nors netoli stoties.
Nė negalvokit.
Oras siaubingas.
Likite nakvoti čia. Vietos visiems tikrai užteks.
-Nenoriu jūsų varginti. -Prašau, dėde.
-Jis liks nakvoti. -Kurgi ne, bliamba.
Aš žinau, ką darau, Džiulijanai.
Jis lieka nakvoti.
To tikrai nebus, po velnių.
Dorotė primygtinai reikalavo.
Aišku? Nesijaudink, aš miegosiu ant sofos.
Ką jis žino? Apie mus? Apie kūdikį?
Jis čia viską suorganizavo.
Neabejoju tuo.
Laisvą kambarį perdarėme į vaikų.
Tačiau Šonas sako, kad ši sofa labai patogi.
Manote, kad jai geriau likti pas jus?
Ji tokia miela.
Šeimos nuopelnas, be abejo.
Lijanos laukia puiki ateitis,
o mudu su Šonu darysime, ką galėsime, kad jos svajonės išsipildytų.
Gal aš senamadiškas, Dorote, tačiau vaiko vieta - šeimoje.
Visiškai sutinku.
Tačiau Lijana jau seniai nebe vaikas.
Čia - mano mama.
Kiek tau buvo metų, kai ji mirė, Dote?
Ji mane taip ir vadindavo. "Dote."
Neabejoju, jog rasiu kokią Šono pižamą. Einu paieškoti.
Galiu trumpam užeiti?
Tik norėjau trumpai šnektelėti prieš miegą.
Suprantu, kad tavo dėdė nerimauja, ir tai - suprantama.
Tikrai turėjome pasirašyti oficialią sutartį.
Tačiau pati žinai, kiek daug reikalų turime mudu su Šonu,
tiesiog pamiršome.
Antrajame puslapyje pamatysi, jog šiek tiek pakėliau užmokestį.
Šis miestas - brangus, noriu, kad gerai jaustumeisi.
Džerikas neatlaikytų, jei mus dabar paliktum.
Jis labai prie tavęs prisirišo.
Ir aš prie jo.
Labai su tavimi susidraugavome per šias kelias savaites, Lijana.
Šonas - taip pat, o pati žinai, kaip jis nekenčia žmonių.
Jei atvirai, mums atrodo, jog esi mūsų šeimos narė.
Nebent tau kažkas netinka.
Nebent nesijauti čia laiminga.
Ne, aš čia labai laiminga, Dorote.
Tai gal pasakyk tai savo dėdei?
Kad jis žinotų, ko tu nori.
Nieko nebus.
Jei jis lieps man važiuoti, turėsiu...
Tuomet turime jį įtikinti, kad turėtum likti.
Mes abi.
Taip.
Viskas taip puikiai klostėsi. Neleisiu tam sudvokusiam neūžaugai visko sugadinti.
Mieloji, noriu, kad susidėtum reikalingus daiktus,
važiuotum į viešbutį ir lauktum manęs ten.
Tikrai niekur nevažiuosiu iš savo namų.
Ir nustok jaudintis. Džiulijanas čia.
Džiulijanas sveria vos 72 kg. Didžiąją to dalį sudaro kokainas.
Jei tas dėdė nori išsivežti Lijaną namo, tegul vežasi.
Susirasime kitą auklę. Gerą. Pačią geriausią.
Nežinai, ką šįvakar išvydau jos akyse, Šonai.
Ji mus myli labiau nei myli savo...
Dieve, nė nenoriu ištarti.
Nežinau, kur užaugo Lijana, bet tikrai ne pačioj maloniausioj vietoj.
Tai - ne mūsų rūpestis.
Čia aš!
-Ką čia veiki, po velnių? -Jis paspruko. Dėdė Džordžas.
Ką?
Lovoje jo nėra. Patikrinau visus kambarius.
Ar jis... Jis išvažiavo?
Nebent pasakei jam signalizacijos kodą.
Aišku, kad nepasakiau.
Vadinasi, jis kažkur šiame name!
Dorote, manau mums reikia dingti iš čia.
Tikrai neleisiu, kad pašalietis išmestų mane iš mano namų.
-Palauk, kur eini? -Jo ieškoti.
Aš visur apieškojau!
Išskyrus jos kambarį.
-Ko jam reikėtų jos kambaryje? -Jis - jos dėdė, ar ne?
Arba kas nors, pasivadinęs "dėde", kad juo patikėtum.
Ką veiki ant grindų?
Tu sveikas?
Viskas. Išmesim jį iš čia.
Ne! Palikim.
Ką? Jis - lovelėje, bliamba.
Pati matau.
Klausyk, jei išmesime jį į gatvę, prarasime Lijaną.
Tai ką siūlai su juo daryti?
Galiu pasiimti Džeriką pas save.
Užsirakinsiu. Tu pasaugosi.
Kad jis niekur neišeitų.
Išsiaiškinsiu su juo ryte.
Kokia nesąmonė.
Džiulijanai, ne visos šeimos tokios normalios, kaip mūsų.
Tik neišleisk jo iš akių.
Labas rytas, miegaliau.
Kaip miegojai?
Kaip kūdikis.
Džiulijanai.
Ką gi. Nebelyja.
Šiandien jis mums visiems palankus.
Jūsų batų dydis - 44-as? Kaip Šono.
Pirko juos dar 2012 m.
Odiniai, bet niekaip jų nepranešiojo.
Neabejoju, kad juos mielai atiduotų.
Padėkokit jam už mane.
Lijana?
Atsisveikink.
-Ji nenori... -Aš kreipiausi ne į jus, ponia.
Džiulijanai, aš... Viskas gerai.
Lijana.
Ar norėtum ką nors pasakyti savo dėdei?
Aš noriu likti.
O kaip kiti? Tie, kurie nusipelnė tavo pagalbos?
Paliksi juos dėl šito? Dėl jos?
Puiku.
Kitą kartą atsivešiu tetą Mėją.
Jai tikrai neatsakysi.
Šiuose namuose Dievo nėra.
Labai drąsiai pasielgei.
Aprengsiu jį.
Ką jis tuo norėjo pasakyti?
Kažkokios pievos.
Kas čia supaisys, bliamba?
Dorote?
Vadinasi, savaitgalį, devintą dieną, dar patvirtinsiu raštu.
Mums puikiai tinka. Ačiū už paslaugumą.
Ir su jumis.
Viskas gerai?
Išvyksti vos vienai nakčiai
ir manai, kad visas pasaulis be tavęs sugrius.
Viskas išspręsta.
Po trijų savaičių, sekmadienį. Nieko neplanuok.
Kodėl?
Nes užsakiau nedidelę bažnytėlę Sansomo gatvėje.
Pakrikštysime mūsų sūnų.
Tikrai manęs neperkalbėsi.
Visiems bus puiki proga su juo susipažinti
ir pamatyti, koks jis tobulas.
Pažadink jį po 23 minučių, antraip visą dieną bus neramus.
Gerai.
Šaunuolis. Taip.
Šaunuolis.
Išvertė Akvilė Katilienė