-Він сумував за мною? -Угу.
Чия це дитина?
Ваша. Це Джеріко.
Лялька зникла, а в колисці лежало немовля.
Говорив із другом, Роско. Він вивчив питання зниклих дітей.
Що ти з собою робиш?
-Де ви її знайшли? -Що тут казати? Пощастило.
Хочу бачити цю крадійку немовлят.
Дороті, пам'ятаєш, що сталося з Джеріко?
Вона прийняла ляльку, а тепер, схоже, прийняла його.
А якщо вона згадає?
Варто обміркувати те, що вона може й не очуняти.
ДІМ З ПРИСЛУГОЮ
-Штани не зміг одягти? -Третя ночі, чорт забирай.
Це Роско, хлопець, про якого я казав.
-Мій свояк, Шон. -Здоров.
Ти приватний детектив?
Я працюю у відділі кадрів, але...
Також підробляє розслідуваннями. Він професіонал.
Бере щоденну оплату, та головне, що ми йому довіряємо.
То що ти виявив?
У соціальних мережах на Ліенн Ґрейсон немає нічого.
В архівах є запис, що вона з Вісконсина.
Може, вона справді сільське дівча, яке потрапило до міста.
О 5:00 є літак до Медісона.
Розберімося, з чим маємо справу.
Завтра в мене подія.
А я тебе кликав?
Не залишай її наодинці з Дороті.
Поки нам нічого невідомо.
Потрібне фото няні.
Щоб показувати у її містечку.
Подивимося, чи її впізнають.
Зможеш дістати?
Її резюме. Я принесу.
-Бачив мого постачальника риби? -Ні, шефе.
Сьогодні в нас багато роботи.
Окрім того, будеш куштувати все перед подачею.
Шефе?
У мене якийсь вірус. Уразив смакові цибулини.
Доброго ранку, Тобі.
Доброго ранку.
Він знову про свої смакові цибулини?
-Схоже, щось серйозне. -Це через стиль життя.
Я роками його застерігала.
Десяток дипломатів чекає на досконалу вечерю з п'яти страв.
На смак – собаче лайно, зате на вигляд – фуагра.
-Тобі, овочі в погребі. -Так, шефе.
Вас хтось чекає під дверима.
Якщо не постачальник риби, мені гаплик.
Він сьогодні весь на нервах.
Сідай. Поснідаєш зі мною.
Мені не можна, але сьогодні вихідний, з'їмо по половині.
Ліенн. Це Тобі. Тобі – Шонів...
Як звучить назва посади, Тобі?
-Учень шеф-кухаря. -Учень шеф-кухаря.
Тобто не шеф-кухар.
Він чистить овочі й миє каструлі.
Шон його наче вчить, але я вважаю, що це рабство.
Так.
А виродки слизькі.
-Шоне! -Хлопці.
-Вугор? -Так, запечу їх у солі.
Тобі, принеси молоток і цвяхи з верхньої шафки.
-Так, шефе. -Сам не впораюся.
Він ще ворушиться.
І робитиме це годинами.
Вугрі такі цікаві. Не розуміють, що померли.
Так. Надріж отут й отут.
Отже, Ліенн, чим плануєш зайнятися у свій вихідний?
Здерімо з цього засранця шкіру.
Чому він ворушиться?
Поглянь, скільки крові. Тримай.
А ми вже про тебе хвилювалися.
-Пробачте, місіс Тернер. -Ні, ні.
Як я сюди потрапила?
Тобі. Вельми сильний хлопчина.
Тобі бракує глюкози в крові.
Шкіра та кості. Ось. Ромашка з медом.
Бджоли, здається, з Нової Зеландії.
Ти, мабуть, ще до нас звикаєш.
Якої думки ти про нас тепер?
Місіс Тернер, мені тут дуже добре.
Дороті.
Ну ж бо, називай мене так.
Дороті.
Яке ж ти золотце.
Ми з тобою станемо найкращими подругами, відсьогодні.
-Тобі. -Так, шефе.
Спробуй це.
Надто гостро, шефе.
Дивись, не помилися.
Мушу відповісти. За п'ять хвилин очисть його від солі.
Так, шефе.
Так?
Ми тут. У задрипаному Вісконсині.
Знайшли адресу ферми Ґрейсонів.
Будемо там за годину.
Фото отримав?
Так, що за чорт? Вона наче мертва.
Я прокрався в її кімнату. Вона спала.
Через годину я показуватиму це фото її озброєним батькам.
Цікава буде розмова.
Джуліане, відео глючить. Поганий зв'язок.
Передзвоню вже звідти.
Добре.
Вона в нормі?
Прокинулася. З'їжджу з нею в місто. Пообідаємо разом.
Чому?
Бо в нас вихідний.
-А його я залишу з тобою. -Я готую для події.
Посадиш його в крісло-гойдалку. Хай спостерігає за татком.
Шоне, хочеш сказати щось Ліенн?
Нічого не спадає на думку.
Ти налякав її, хизуючись перед Тобі з тим вугром.
-Це я винна, місіс Тернер. -Дурниці.
Шоне.
Пробач, якщо засмутив тебе, Ліенн.
Ну ось. Не так уже й важко.
Коли ви повернетеся?
Коли закінчимо.
Ми піймаємо таксі на вулиці.
Не впусти його, чорт забирай.
Шефе.
-Алло, що там? -Можеш говорити?
Так, їх тут немає.
Ми в будинку Ґрейсонів.
Ти це маєш побачити на власні очі.
Схоже, тут була пожежа.
Ти впевнений, що це те місце?
Роско звірився з реєстром. Нам дали координати.
Будинок на ім'я Ґрейсонів. Сім'я з трьох. Оце й усе.
Сморід ще той.
Знайшли фото чи особисті речі?
Зачекай. Це ще не все.
Зачекай. Що це? На стіні. Повернися.
Тобі дуже личить. Мені до вподоби.
Дай-но погляну.
Дивись. Їй дуже личить, правда?
Підібрали їй ідеальні туфлі.
Я виплатила їй наступну зарплату авансом.
Як там Джеріко? Він сумував за нами?
Нічого не казав. Тобі його виснажив. Він спить.
Я перевірю.
Бачу, ви добре ладнаєте.
Ми знайомимося ближче.
Про що говорили?
Що ж...
Знаєш, яка вона. Дуже сором'язлива.
Доводиться витягувати кожне слово.
Вона згадувала, звідки родом чи де росла?
Ні, не згадувала. А що?
Було б добре знати трохи більше
про людину, яка живе з нами.
А про твоє вміння брати інтерв'ю знає вся Філадельфія.
Якщо є якась таємниця, я винюхаю.
Як кабан трюфелі.
Вона обіцяла сьогодні наглянути за Джеріко.
Безоплатно.
Тому, якщо хочеш, можеш забронювати столик...
Повестися зі мною, як з дружиною... або шльондрою.
Як тобі хочеться.
А з ним що плануєш робити?
Хочеш попрактикуватися?
Жорстоко, якщо його не їстимуть.
Такий інстинкт убивці тебе в житті нікуди не приведе.
Хочеш отримати сотню?
Що потрібно робити?
Побути тут.
Приглянути за будинком.
Гарно нині попрацював.
Дякую, шефе.
Містер Тернер запросив вас на романтичну вечерю?
Що ж...
Для Шона все – робота.
Він не просто шеф-кухар, а найжорсткіший критик.
Він у всьому знаходить недосконалості.
Ви познайомилися тут, у Філадельфії?
Розкажи мені про себе.
Якою є справжня Ліенн Ґрейсон?
Я не дуже цікава.
Я впевнена, що це не так.
У тебе є хтось удома?
Може, хлопець, якого ти там залишила?
Вважатиму це за «може».
Знаєш,
якщо хочеш позичити котрусь з моїх речей –
лише попроси.
Ти взяла 41-й, так?
Хочете позичити моє взуття, Дороті?
Авто вже тут.
Ти така красива.
Чудово виглядаєш. Мені подобається.
Дякую.
Не знала, що ти досі тут.
Пробач, Шон просив, щоб я залишився. Прибрав кухню.
Я не проти.
Вип'єш зі мною?
Тут чи...
Я не можу залишити Джеріко.
Гаразд.
Сходи у погріб, вибери вино.
Авжеж.
Червоне.
«Зінфандель».
Гарне слово.
Угу.
Це сорт винограду, але...
Ти голодний?
Так, звісно.
Тут є чатні з хурми, я сам приготував.
Французький багет, сир.
Можу приготувати нам омлет з індичкою,
болгарським перцем, грибами, які я лише...
Смажений вугор з буряковим аґродольче.
Я відчиню.
Вітаю.
-Ти хто? -Я Тобі.
На добраніч, Тобі.
Як я розумію, їх немає.
Якщо хочеш його розлютити, то вибирай краще вино.
Тисяча доларів за пляшку.
Можеш у це повірити?
А десь люди з голоду помирають.
Те мені більше подобалося.
Недарма кажуть, що смак треба розвивати.
Як обживаєшся?
Містер і місіс Тернери дуже добрі.
Подобається будинок?
Дуже красивий.
Більшість речей, які ти бачиш тут,
їм не належать.
Я про цінні речі. Скажімо, меблі.
Їх зібрав мій батько.
Фізичні цінності – це, безперечно, важливо.
Та якщо замислитися про витрати...
Обслуговування, ремонт.
Це майже тягар.
Зважаючи на це, якщо дуже постараєшся,
зможеш винести звідси тисяч 80.
Сотню навряд чи.
Та ось у чому річ.
Ти почала серйозну гру.
Тож якщо спробуєш зашкодити Дороті,
матимеш справу зі мною.
Ти був тут?
Коли це сталося.
Вони покликали тебе на допомогу?
Ти щось бачив?
Вино '94 смакує не так, як я думав.
Але, мабуть, так завжди й буває.
Усе добре.
Не треба завжди заводити розмову з бісовим водієм.
Він мене впізнав.
Хоча б твоє еґо не залишилося голодним.
Ти знаєш, ким я працюю.
Угу. Розказуєш дурникам страхіття.
Я розвиваю стосунки в обмежених часових рамках.
Це частина моєї роботи, як для тебе відмовитися від тої риби.
Джуліане?
Я був неподалік. Де ви їли?
-У «Фіштауні». -Переоцінений заклад.
О, так. Залучимо експерта.
Джуліане, запитання.
Як людина без смакових цибулин може тричі повернути ту саму страву?
Не та текстура. Де Тобі?
Побіг у справах.
Поглянь, як він там.
Ні, ні, Ліенн. Я сама.
Усе віддам за адекватного співрозмовника.
На добраніч.
Тільки не '94.
Бракує витримки.
Хочу тобі щось показати.
Ти не спиш.
Рада тебе бачити.
Також рада.
Так.
Привіт.
Вийшовши з дому, ми рушили до аеропорту.
Виїхавши з міста, наткнулися на кладовище.
Роско запропонував пройтися.
Сюди.
СТІВЕН ҐРЕЙСОН
-Це її батько? -Дивись.
ЛОРА ҐРЕЙСОН
ЛІЕНН ҐРЕЙСОН
У тій пожежі загинула вся сім'я.
Як це можливо?
Ця мила, невинна дівчинка, що живе тут,
присвоїла особистість мертвої дитини.
Як гадаєш, що їй потрібно?
Гроші, а що ж іще?
Скільки? Вона щось сказала?
Вона верзла якісь дурниці.
Ціна залежить від того, що вона знає чи думає, що знає.
Це неможливо.
Невже?
Вона доклала зусиль, щоб потрапити сюди й замести сліди.
Вона знала, що побачить ляльку?
-Здивованою вона не здалася. -Хто їй сказав?
Дідько, про це нікому не відомо.
Думаєш, це шантаж?
Не знаю, що це таке.
Та чим довше вона тут,
тим дорожче вам обійдеться.
Усе гаразд.
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська