PERRY MASON
ÎN URMĂ CU O ZI
Tatăl meu a fost trimis în Franţa la sfârşitul războiului.
A avut ceva influenţă în scrierea Tratatului de la Versailles.
Serios?
Preşedintele francez i-a dat sticla asta din colecţia personală a lui Napoleon.
Chiar a scris ceva pe spatele etichetei.
Vezi ce scrie? "À la victoire!"
- Da, nu vorbesc... - Pentru victorie.
E bun.
- De unde eşti, Peter? - Mă cheamă Pete.
- Din San Bernardino. - San Bernardino.
- Ai lucrat la poliţia de acolo? - Câţiva ani.
L.A. e un pas înainte.
Am mai multe de câştigat în oraşul ăsta.
Mult mai multe, aş zice eu.
- Ce-i asta? - Bonusul tău.
Nu trebuie să ştiu cum ai făcut-o.
Aş vrea doar să fi văzut expresia de pe faţa lui Mason
când i-am spus judecătorului.
Cred că îmi pot imagina.
Sincer însă...
Loialitatea pe care mi-ai arătat-o, Pete, te va duce departe.
Da.
Încă un pahar?
Nu. S-ar irosi pe un tip ca mine.
- Bună dimineaţa! - Întârzie câteva minute.
Chiar credeai că nu-mi voi da seama?
Doamne!
Ar fi util să mergi o vreme la facultate,
dar, după întâlnirea asta, s-ar putea să nu mai fie cazul.
Du-te naibii, Milligan!
Un început promiţător, dle Mason.
- E ceva ce trebuie să ştiu? - Ceva ce trebuie să ştiu eu?
Luaţi loc.
Am petrecut o bună parte a nopţii analizând situaţia,
dar nu am găsit niciun precedent privind o astfel de decizie.
Dar nici nu-mi pasă.
Ce a fost în mintea ta, pentru Dumnezeu?
Am făcut ce am crezut că e mai bine pentru clienţii mei.
E o strategie interesantă.
Dle judecător, cetăţenii acestui oraş au ajuns la capătul răbdării.
Vor dreptate. Şi o merită.
Şi de aceea trebuie să ne asigurăm
că se va afla faptul că dl Mason a trebuit să tăinuiască dovezi,
ca să ascundă uciderea lui McCutcheon de către clienţii săi.
Cred că acuzaţia de complice după comiterea faptei este potrivită.
Da, lasă teatrul pentru juriu.
Ai creat un spectacol de rahat, prietene.
Sunt pregătit să declar anularea procesului.
Onorată instanţă, acest lucru nu va servi nimănui.
Cred că toate părţile sunt de acord că procesul trebuie să se finalizeze.
Îi putem judeca din nou. Nu sunt îngrijorat.
Onorată instanţă, dacă întâmplarea cu pistolul va fi făcută publică,
orice juriu ales va fi părtinitor.
Atunci, poate nu ar fi trebuit să-l ascunzi.
Bine. Iată ce vom face.
Biroul dv. va întocmi un raport cu următoarele două lucruri:
un plan de a merge mai departe cu procesul
şi acuzaţiile pe care intenţionaţi să i le aduceţi dlui Mason.
El va include argumentele pentru acceptarea pistolului ca probă.
Şi nu vreau să se afle nimic cu privire la pistol.
Raportul să fie pe biroul meu până vineri dimineaţă. Asta e tot.
Aveţi nevoie de ajutor?
Nu, mulţumesc.
Mulţumesc!
Sunt ocupat.
Biroul lui Perry Mason.
Un moment. Este Pete Strickland.
Bei vreodată coniac?
- Nu prea. - Băutură de femei.
Asta beau la procuratură ca să sărbătorească?
Ascultă...
Nu-mi place să las lucrurile stricate între noi. Eu...
Uneori mă las atras în nişte chestii
şi nu sunt mândru de asta.
Dar tot o fac.
Da, mi s-a întâmplat şi mie.
Voiam să auzi asta de la mine.
Tu ne-ai spart seiful.
Din cauza ta a fost o ţintă uşoară.
Cum adică din cauza mea?
Nici nu ai schimbat cifrul? Ziua de naştere a lui E.B.?
Cum ai putut să mă trădezi aşa?
- Eu te-am trădat? - Da.
Eu te-am trădat? După toate rahaturile în care m-ai băgat, Perry?
Nu începe din nou.
Nu-mi spune mie ce să încep şi ce să nu încep. Ştii ce?
- Am mai trecut prin asta. - Ai mai trecut prin asta?
Taci din gură. Dispari de aici!
Urcă-te pe tricicleta ta înainte să te faci de râs.
Dă-mi drumul!
Ce facem în legătură cu cazul?
Nu avem ce face. O să fiu dat afară din Barou şi aruncat în puşcărie.
Te dai bătut? Nu-ţi stă în fire.
Aş avea o şansă, dar e cu bătaie lungă.
Ţac, pac.
Dacă aş reuşi să pun cap la cap nişte dovezi stranii,
aş putea să-i distrug pe unii dintre cei mai importanţi oameni din oraş.
Atunci, să facem asta.
Della, ştii cât va dura întâlnirea asta?
Nu-mi place să las colţul ăla de stradă nesupravegheat prea mult timp.
- Tot n-ai găsit nimic? - Nu.
Crezi că Ozzie ar fi putut să mintă?
Nu, Della, îţi garantez că nu.
Nu, nu... Cred că îţi baţi joc de mine.
- Ştiu că nu e situaţia ideală. - Nici pe departe, Perry.
Mason s-a gândit că aveţi nevoie de ajutor.
Şi asta ai adus? Eu nu lucrez cu el.
Nu te ţine nimic aici.
A venit să se revanşeze pentru că...
Perry. Perry. Nu.
Pentru că el e cel care ne-a spart seiful.
Poftim?
Nu mă miră. Gunoaiele sunt gunoaie. Asta spun, Perry.
Nenorocitule! Ce naiba a fost în mintea ta?
- Calmaţi-vă! - Încetează.
Alb nenorocit!
Mi-ai spus "alb"?
- M-ai auzit. - Da, te-am auzit.
Te-am auzit. Vrei să ieşim afară?
- Ce-o să faci? - Încetaţi!
- Hai să mergem chiar acum. - Încetaţi!
- Ce vrei să faci? - Omule, taci naibii din gură!
- Să ieşim afară, Strickland... - Încetează! Ce ai?
Vrei să pierzi două lupte azi? Chiar te rog.
Tot ce s-a întâmplat e responsabilitatea mea.
Dar o să vă cer tuturor să mă ajutaţi,
pentru că le datorăm fraţilor să facem tot ce putem până vineri dimineaţă.
Vineri dimineaţă poţi să-i faci ce vrei lui Pete Strickland.
Orice.
Bine.
Della, el e singurul care ştie ce dovezi are Milligan.
Doamne, la naiba...
Mulţumesc. Taci din gură!
Bine. Acestea fiind zise...
Della, ce va cere Burger în raportul ăla?
Va cere ca dosarul să continue cu arma înregistrată ca dovadă.
Da. Şi asta o să ajungă pe biroul lui Durkin în mai puţin de două zile,
aşa că să uităm unde eram.
Să vedem unde suntem, bine?
Ce ştim?
Am auzit că împăratului dv. îi plac caii.
Da. Shirayuki e cea mai de preţ comoară a împăratului Hirohito.
Un armăsar te poate face mai fericit şi mai mândru decât orice altceva.
Dacă mai vrea şi alţi cai, să ştiţi că am dat spre împerechere un arab.
Un specimen perfect.
Ar fi o onoare să i-l dau împăratului, ca gest al aprecierii mele.
Sunteţi amabil, dar nu e necesar.
Domnilor...
Acum, că am trecut de pompă şi ceremonii...
Guvernul nostru poate fi împăcat momentan,
dar cred că e evident pentru companiile noastre
că aceste restricţii de transport vor deveni din ce în ce mai aspre.
Poate noi trei putem discuta despre stabilirea operaţiunilor în Japonia,
ca să nu ne mai facem griji în legătură cu problemele care pot apărea.
Da, cred că ar fi în interesul tuturor.
Aştept cu nerăbdare să vorbim în curând.
Ce naiba a fost asta?
Mi-era greu să vorbesc cu partenerii noştri de afaceri de unde stăteam.
Ar fi fost nepoliticos să nu-i salut.
Haide, Lydell, nu e nicio conspiraţie la mijloc.
Cu toţii vrem acelaşi lucru de la afacerea asta.
Putem să lăsăm afacerile puţin şi să vorbim ca prieteni?
- Ca prieteni? - Da.
Lydell, toate acele adevăruri neplăcute spuse în instanţă despre Brooks...
Îmi imaginez ruşinea ta. Va trece. Oamenii vor trece mai departe.
Nepoţii mei, nu.
Se vor trezi fără tatăl lor în fiecare zi a vieţii.
Iar ce îşi vor aduce aminte despre el
va fi numele lui pe prima pagină a ziarelor.
În ziarul de azi se va împacheta peşte mâine.
Tu ai puterea de a-i face pe oameni să şi-l amintească pe Brooks
aşa cum vrei tu să şi-l amintească.
Şi ce sugerezi?
Un monument
sau ceva care să-l înfăţişeze pe Brooks
în ce lumină crezi că e mai bine, şi nu aşa de urât.
Ar fi un tribut frumos adus fiului tău.
Ce ştii tu despre frumuseţe, fată bătrână şi stearpă?
Ai spus destul.
Bineînţeles.
Un act de o revoltătoare turpitudine morală, punct.
În plus, virgulă, comportamentul avocatului apărării încalcă...
Ce cauţi aici?
Mai ţii minte noaptea în care a fost furtuna cu descărcări electrice?
La "Adam and Eve"?
Prietenul tău, arhitectul, a venit la masa noastră şi...
Da, şi vorbeşte mai încet.
Ce ţi-am spus când a plecat?
Da, ai spus...
"Şi eu care credeam că sunt singura pasionată de arhitectură modernă..."
A fost cea mai frumoasă noapte. Să ştiu că nu sunt singură.
Ce-i asta, Della?
Sunt îngrijorată.
- Din ce cauză? - Din cauza ta.
Dacă cineva a pus presiune pe tine să ne oferi acel acord,
dacă încă pune presiune pe tine...
Opreşte-te.
Sincer, nu ştiu dacă sunt mai jignit
că te-ai folosit de prietenia noastră ca să încerci să câştigi un caz
sau că ai crezut că mişcarea cu îngrijorarea ar ţine în cazul meu.
Sunt îngrijorată. Şi vreau să termin ce am început.
Ai terminat.
Nu, nu sunt doar pistolul şi fraţii. Şi tu ştii asta.
Ai avut o zi bună în sala de judecată.
Crezi că asta înseamnă că poţi să schimbi lumea?
Ham, eu caut adevărul.
Nu o să-ţi placă.
Şantaj?
Cine? Lydell?
Nu ştiu cine.
Ham...
Îmi pare rău.
Sunt atât de atent, şi tot au aflat.
Nu poţi şi nu ar trebui să îţi bagi nasul în asta.
Nu merită.
Dacă ne dăm seama cine te şantajează, putem să ripostăm.
Începi să vorbeşti ca Mason. Acceptă înfrângerea cu demnitate.
- Lasă FBI-ul să se ocupe de restul. - FBI-ul?
De ce s-ar ocupa ei de ceva?
Las-o baltă.
Altceva?
Unde e Rafael?
Nu-l lasă să primească vizite.
- E bine? - Da.
- Dl Mason ne-a spus că au găsit... - Ştiu.
Tot nu înţeleg
cum aţi putut face o prostie atât de mare.
Un lucru atât de groaznic.
Asta face cineva când nu are de ales.
Aveam atâtea speranţe pentru voi doi...
Pentru viitorul vostru.
Ia-o.
A fost acceptat la şcoala de arte.
Nici nu ştiam că s-a înscris.
Tu hotărăşti dacă i-o dai sau nu.
A devenit un pericol. Nu-mi place.
L-ai văzut la prânz. I-a sărit ţandăra brusc.
Comportamentul ăsta nu e acceptat, mai ales de asiatici.
Poate nu-i place când îl subminezi în public.
Apropo...
Le-ai trimis prietenilor japonezi o invitaţie la concert?
A fost livrată personal la ambasadă de dimineaţă.
Te preocupă ceva, Phippsy?
Sunt bine.
Nu, nu eşti. Eşti distant.
Dacă nu eşti mulţumită de munca mea, ar trebui să spui.
Nu fi paranoic.
Tot ce spun e că... pari obosit.
Da, soarele nu apune niciodată peste imperiul Nygaard.
Mă gândeam...
Mă întrebam dacă avem loc pentru Della Street în firma noastră.
- Care-i faza, nenorocitule? - La dracu'!
Uită-te. Locul e plin de inspectori.
Serios?
De când îi pasă guvernului federal de produsele agricole?
Haide! Vrei să-mi spui că e vorba doar despre speculă?
Da. Procurorul ştie că lucrezi şi pentru partea adversă?
Nevastă-ta ştie că eşti un nenorocit?
Bine. Cât de des pleacă vasele astea din port?
Habar n-am. Pila mea de la FBI spune că pleacă mereu la miezul nopţii.
E clar că nu vor ca oamenii să vadă ce aruncă.
- Ştii unde se duc? - Într-un port din Japonia.
Trebuie să urcăm pe vas. Să ne uităm mai bine.
Să aflăm de ce aruncă toate legumele alea.
Ăsta e semnalul pentru mine.
- O plăcere, domnilor. - Mulţumesc.
Crezi că ne putem da drept marinari?
Ai auzit ce-a zis? Se duce în Japonia.
Da, dar sigur le aruncă lângă mal. Altfel, nu le-ar aduce valurile.
Deci mergem, vedem motivul, luăm o barcă de salvare şi plecăm.
Bine, să încercăm.
Eu aş scăpa de geaca de piele.
Ce? Dacă o să-mi fie frig pe vas?
Ai văzut tu vreun marinar care să poarte piele?
- Mason... - Da.
- Pune asta pe tine. - Tot o să murim de frig.
- Pune-o pe tine. - Taci din gură.
- Simţi? - Ce?
- Mi se pare că ne-am oprit. - Daţi drumul la provă.
Ţi-am zis că nu vom ajunge departe.
- Eliberaţi parâma. - Să-i dăm drumul.
La naiba, Perry! E un alt vas.
Doamne!
Ia uite!
- E aur negru, Perry. - Da. E mult petrol.
Ce crezi că fac cu el?
Nu ştiu, dar nu avem timp să aflăm.
Trebuie să plecăm de aici. Să mergem.
Mase, barca de salvare.
Ce? Intră 40 de oameni într-una. Nu crezi că ne vor observa?
Rahat!
Ştii ce? Încă văd ţărmul de aici. Nu suntem aşa departe.
Trebuie doar să ne prindem de una dintre lăzile pe care le-au aruncat.
Ce? Stai puţin. Doar nu spui să înotăm spre mal!
Nu ştiu... Ori asta, ori învăţăm japoneză.
La naiba!
O să ajungem la ţărm în maximum o oră.
Sfinte Dumnezeule!
Credeai că furatul unui cal a fost o exagerare?
- Ce cauţi aici? - Cum altfel să te văd?
Ai plecat înainte de micul-dejun.
Mulţumesc!
Clara.
Nu am nevoie de explicaţii.
Dacă nu vrei să spui, bine. O să respect asta.
Clara, sunt băgat până în gât în asta. Nu vreau să te implic şi pe tine.
Paul, dacă tu ai necazuri, am şi eu.
Orice s-a întâmplat, nu vreau să mă tratezi ca şi când ar fi vina mea.
Ai dreptate.
Doar că...
Clara, alegerile pe care le-am făcut aveau mai puţine consecinţe înainte.
Nu aveau o rază aşa de mare de acţiune.
Ce înseamnă asta?
Mi-e frică, Clara.
Îmi pare rău.
Ascultă...
Vino aici.
Pari obosit.
Nu te contrazic.
Poate ar trebui să te odihneşti un pic. Supraveghez eu strada.
- Nu, nu... - De ce? Ce e?
E o idee proastă, Clara. E periculos.
Cum aşa? Doar mă uit şi scriu. Ai nevoie de odihnă.
Dacă se întâmplă ceva în următoarea oră, te trezesc.
Bine.
- Căutăm... - Un moş alb, într-o maşină roşie.
Clara.
Ştiu. O fată albă, într-o maşină albastră. Acum taci şi închide ochii.
Bine.
Mulţumesc, Clara Drake.
Ce-i asta?
E un bilet pe Santa Paula către Havana.
De ce mă duc acolo?
Pentru că nu accepţi realitatea şi nu am altă soluţie.
O să le spun lui Elizabeth şi băieţilor că e pentru firmă.
Dacă e pentru că am făcut anunţul cu echipa la cantina săracilor,
trebuie să mă crezi că...
De fiecare dată când îţi spun să faci ceva,
îţi intră pe o ureche şi iese pe cealaltă.
Sunt alţi oameni care contează în toate greşelile pe care le faci.
Ce alţi oameni?
E vorba despre citaţie.
O să urci pe vasul ăla, o să stai la Havana
şi nu o să te întorci până nu-ţi spun eu.
Concentrează-te pe actele de caritate.
- Ce? - Asta mi-ai spus.
Şi asta am făcut.
Am luat legumele alea pe care le iroseai.
Am hrănit o naţiune care flămânzea.
Cred că FBI-ul va înţelege asta.
Nu ţi-am spus despre asta, dar ce se poate întâmpla? Cel mult o amendă.
Dar comerţul ilegal cu petrol pe care-l faci...
Da. Eu n-am nicio legătură cu el.
Ai spus clar că nu trebuie să mă bag în afacerile tale.
Mâinile mele sunt curate.
Aşa că, în cazul ăsta, nu eu am făcut o greşeală, tată.
Nu cred că voi pleca nicăieri.
Din ce înţeleg,
Brooks McCutcheon era anchetat de FBI înainte să moară.
Agenţii mi-au zis că tu eşti omul cu care trebuie să vorbesc despre asta.
Brooks făcea afaceri
cu un distribuitor de legume pe nume Charlie Goldstein.
Da.
Ei doi au făcut ceva bani
vânzând produsele în ţară.
Problema e că au neglijat să ne anunţe şi pe noi.
Crezi că ştiau că îi anchetaţi?
Cred că şi-au dat seama după ce au primit citaţiile.
Brooks şi Goldstein au fost citaţi?
Să depună mărturie în faţa juriului. Niciunul dintre ei n-a apucat.
Dosarul e confidenţial? Ai acces la el?
Da. Şi da.
- O clipă. - Bineînţeles.
Ce?
Doar îmi aduceam aminte de prima oară când m-ai asistat...
Petrecerea din cartier.
Erai angajat de o săptămână, nu?
Nu, de cinci zile.
Prima sarcină pe care o aveam de rezolvat singur,
iar el a zis: "Drake, oamenii tăi sunt prea gălăgioşi."
"Trebuie să te duci acolo să spargi petrecerea."
Dar am intrat pe uşa aia
şi am văzut-o pe cea mai frumoasă femeie din viaţa mea.
Dansa.
Într-un mod care l-ar face pe bunul Dumnezeu să roşească.
Ce mincinos eşti...
Apoi ai venit la mine. Mai ştii ce ai zis?
Nu am uitat. Am zis: "Uite ce e, poliţistule,"
"ori începi să-ţi mişti picioarele pe ritmul ăsta,"
"ori îţi mişti fundul negru afară."
Clara Drake...
Mă bucur că am dansat cu tine şi nu am plecat.
- Până au venit ceilalţi poliţişti. - Ştiu.
Şi a trebuit să ieşi pe fereastra dormitorului din spate,
cu pantalonii în vine.
Paul.
Ea e.
Bine.
Gata.
Probabil că a fost greu...
- Credeam că sunteţi dl Denning. - Dl Denning a avut o urgenţă.
Nu se va mai întoarce azi la birou.
- Dar el tocmai... - Asta e tot, dră Street.
Mason şi Asociaţii.
Marion, sunt Della. Trebuie să vorbesc cu Perry. E urgent.
Della crede că Brooks lua produsele pe care Lydell le arunca
şi le vindea pe piaţa neagră.
O altă schemă păguboasă a prinţului incompetent.
Da, dar agenţii federali au aflat de ea.
Şi l-au citat împreună cu Goldstein să depună mărturie despre înşelătorie.
Iar cuiva i-a fost teamă că nu vor depune mărturie doar despre asta.
Aşa e.
Atunci, de ce această şaradă?
De ce se prefac că trimit legume în Japonia, şi trimit pe furiş petrol?
Asta nu ştiu. Poate încearcă să ascundă profiturile.
Da.
- Pot să vă spun ideea mea? - Da, bineînţeles.
E posibil ca japonezii să folosească petrolul pentru armată?
- Cu cine sunt în război? - Doamne!
Au ocupat Coreea, Manciuria... Probabil, urmează China.
Vezi, scrie aici.
Membrii Ligii Naţiunilor cer embargouri pentru Japonia.
Iar McCutcheon nu ar vrea ca cineva să ştie
că el le vinde petrol.
Şi face o grămadă de bani pe ascuns.
Mica escrocherie a lui Brooks atrăgea atenţia asupra celei mari a tatălui.
Aşa că tati trebuia să scape de atenţie.
Dacă e adevărat, asta înseamnă că...
Lydell a pus să-i fie omorât copilul.
Clara, aşteaptă aici.
Paul, nu poţi să te duci să baţi la uşă. Nu în cartierul ăsta.
Deci ce să spun?
Că sunt menajeră şi îmi caut de lucru.
Nu, Clara. Trebuie să facem rost de un nume.
Că eşti de la Martorii lui Iehova?
Nu ştiu nimic despre oamenii ăia.
Clara, tot ce trebuie să faci e să ceri o donaţie.
Apoi le ceri numele,
ca acesta să fie scris în împărăţia cerurilor.
Clara, eşti sigură?
Nu.
Ai grijă.
- Bună ziua! - Bună ziua!
Doamnă, vă pot reţine un minut?
Intră.
Alo?
Doamnă?
Te cunosc.
Da?
Eşti Josephine Baker.
Nu, doamnă.
Eşti o negresă atât de frumoasă, Josephine...
Ai venit să dansezi pentru mine?
Să pun nişte muzică.
Doamnă!
Trage!
Anticipezi, Phillip.
Aşteaptă până când porumbelul este în punctul cel mai înalt.
Şi nu te lăsa aşa de mult pe spate. Apleacă-te în faţă. Priveşte.
Trage!
Înţelegi ce vreau să spun?
Ascultă-l pe bunicul. El ştie multe despre cum să loveşti ţinta.
Ce cauţi aici, Mason?
Am venit să-ţi returnez ceva ce ai aruncat.
- Phillip. - Da, domnule.
Du-te să te joci.
Tot timpul ăsta
am crezut că vrei să aperi numele fiului tău,
dar, de fapt, tu doar îţi apărai profitul.
Nu mă înţelege greşit, sunt un tată jalnic.
Dar aş face orice ca să-mi apăr fiul.
- Treci la subiect. - Vreau o înţelegere corectă.
- Şi cum să fac eu asta? - Stabileşte asta cu Burger.
Dar să veniţi cu o ofertă mai bună de data asta,
altfel,
dacă nu voi mai fi în preajmă când se va finaliza oferta,
toată cercetarea mea va ajunge la FBI şi la presă.
Vor afla şi ei că le-ai dat peştilor mai multe fructe şi legume
decât le-ai dat oamenilor de la cantina pe care ai înfiinţat-o.
- Nu. - Nu. Pot să le spun mai mult.
Pot să le spun mult mai mult.
Cum ai plănuit ilegal cu japonezii să le vinzi petrol.
Şi cum nu ai avut încredere în fiul tău că nu le va spune oamenilor
şi ai plătit să fie executat.
Tot ce am făcut a fost să încerc să-l salvez. Dar nu mă lăsa.
Iar din cauza ta şi a celorlalţi, nu am putut să-i apăr numele.
Nu îmi voi asuma vina pentru asta.
Hei, tu cel din maşină!
- Bună ziua, doamnă! - Nu poţi să parchezi aici.
O aştept pe soţia mea.
Lucrează în bucătăria uneia dintre casele de acolo.
- Nu te-am mai văzut pe aici. - Ştiu. Abia s-a angajat.
Ar trebui să iasă imediat şi vom pleca.
Mulţumesc, doamnă.
Rahat! Haide, Clara!
Rahat!
Am ajuns.
Ai vrea să mergem la "Perino's" în seara asta?
M-am întâlnit cu Gerald Nance, care a zis că el şi soţia lui vor merge...
Constance! Constance! Constance!
Constance! La naiba!
Cât ai luat? Constance!
La naiba!
Am nevoie de o ambulanţă la casa Phipps, 820 North Canon Drive.
820 North Canon Drive.
Da, înţeleg. Vă rog, grăbiţi-vă.
- Eşti bine? - Paul, să mergem.
Brooks era clar o problemă pentru tine.
Cum să nu fii vinovat de moartea lui?
Pentru că nu am vrut să moară.
Dar cine?
Rafa?
Mă scuzaţi că vă întrerup. Făcute în după-amiaza asta.
Fă-mi legătura cu dl Phipps.
Traducerea: FAST TITLES MEDIA