PERRY MASON
Nu fi prost, Ed.
Cum putem să funcţionăm, dacă nu merge lumina?
O să încerc să aduc un electrician după-amiază.
Aşa să faci. Ce naiba vrea maimuţa asta?
Bună dimineaţa!
Ce vrei?
Să-ţi văd faţa.
Să-mi vezi faţa?
Să ai o zi bună!
La naiba!
Fir-ar! Anita...
Pot să conduc rapid sau lin. Nu amândouă.
Îmi pare rău. Vino aici. Arată-mi.
Te-am murdărit mai mult.
Am economisi timp
dacă nu ar trebui să ne oprim la pensiune în dimineţi cum e asta.
Aş putea să-mi las nişte haine la tine?
Mă gândeam să te muţi la mine.
- Cum? - Găsim noi o soluţie.
Sunt o grămadă de femei care fac asta.
- Trebuie să mă gândesc. - Da.
Mulţumesc din nou!
Dle Davenport, moneda de aur pe care o avea Brooks McCutcheon
cât de rară este?
Din ce ştim, există doar trei astfel de monede.
Cine le are pe celelalte două?
Conform registrelor de la Societatea Numismatică,
una e deţinută de familia Carnegie.
Cealaltă, de prinţul Gustaf Adolf al Suediei.
Deci şansele ca pârâţii să fie amici cu familia Carnegie
sau cu Prinţul Adolf sunt la fel de puţine ca monedele însele.
- Obiecţie. - Se susţine.
Mulţumesc, dle Davenport.
- Dle Mason? Dle Mason! - Nu am întrebări, onorată instanţă.
Dle Davenport, puteţi pleca.
Dle Milligan, puteţi chema următorul martor.
Onorată instanţă, acuzarea nu mai are niciun martor în acest moment.
Bine. Instanţa se retrage până joi dimineaţă,
când va avea cuvântul apărarea.
Cu toată forţa înainte!
Milligan mai avea trei martori pe listă.
- De ce au renunţat la ei? - Nu ştiu.
Ne afectează timpul de pregătire.
Paul a verificat pista cu Ozzie Jackson?
- Perry? - Da!
Dacă treaba cu trenuleţul electric te afectează atât de mult...
Sunt bine.
Putem să-i spunem judecătorului că cineva vrea să te intimideze.
Deşi nu avem nicio dovadă cu privire la cine face asta.
- E Lydell. Cine altcineva? - Eu nu aş fi atât de sigură.
De ce nu?
După ce ţi-a spus la hipodrom,
nu mi se pare genul care trage focuri de avertizare.
- Ne vedem la birou. - Succes!
Bem ceva mai târziu?
- Nu avem despre ce vorbi. - Putem bea în tăcere, atunci.
- Cu altă ocazie. - Ham...
Ştiu că nu poţi să-mi spui de ce le-ai oferit acel acord...
Am întârziat.
Vreau doar să ştiu dacă eşti bine.
Poţi să ai încredere în mine.
Mereu.
Succes cu apărarea !
Haide! Pune-l la pământ! Haide!
Umărul ăla a fost jos mai mult de o secundă.
- Văd că nu se munceşte. - Salut!
- Ei sunt sârbii? - Da.
- Sunt mari nenorociţii... - Ţi-am zis.
- Ce cauţi aici? - A trecut vreun camion pe aici?
Unul. Au luat trei tipi pentru o lucrare la canalizarea din Venice. Atât.
E mai bine. Nu ar putea să stea nimeni în preajma ta în zilele alea.
Du-te naibii!
Mo? Am ceva mai uşor de făcut pentru tine.
Nu e pomană. E o chestie adevărată.
Am nevoie ca cineva de încredere să stea de pază la un colţ de stradă.
- Ce cauţi? - O drogată într-o maşină albastră.
- Cum se plăteşte? - Pe oră.
Dealerii au program de obicei de la opt dimineaţa la trei.
Mă gândeam să lucrăm în ture.
Mo, am nevoie să scrii tot ce vezi.
Nu contează dacă nu ţi pare că e mare lucru.
Dacă vezi ceva, scrii. Cine vine, cine pleacă, plăcuţe de înmatriculare. Tot.
Te interesează?
- Când să încep? - Acum.
O scot pe Clara în oraş diseară, e aniversarea noastră.
Am pariat cinci cenţi pe meciul ăsta.
La naiba! Oricum nu câştig niciodată.
Arată bine. Marion...
Dacă vrei să nu intre nimeni, ar trebui să pui cu cilindru dublu.
Ar fi nevoie de o cheie pe ambele părţi ale uşii.
Ar fi folositor
pentru când martorii pe care îi citez vin neanunţaţi.
- Vreau să vorbim ceva. - Da, mi-am dat seama.
Marion.
Am nişte informaţii despre Brooks McCutcheon
care cred că te-ar interesa.
Încerci să negociezi o înţelegere ca să nu depui mărturie?
Da, vreau să mă ştergi de pe listă.
Erai partenerul lui Brooks pe singurul vas cu jocuri de noroc care nu a ars.
Nu o să ratez asta.
Uite care e treaba. Brooks era băgat în ceva mare.
Mai mare decât orice ţi-ar trece prin minte ţie, lui Burger, oricui din oraş.
Norocul meu e că am nişte piese din puzzle,
dar nu ştiu cum să le potrivesc.
Şi tu ai fost mereu un anchetator grozav.
Doamne! Chiar că eşti disperat.
E ultimul loc în care aş vrea să fiu acum, bine?
Dacă mi-aş fi dat seama ce făcea Brooks, luam eu banii acum,
dar nu am reuşit.
Trebuie să găsesc un mod să profit de pe urma rahatului ăstuia.
Nu se va întâmpla.
Dacă mă aduci în boxă, Mason,
şi mă pui să vorbesc despre activitatea mea secundară, îmi distrugi viaţa.
O să-mi pierd slujba. O să-mi pierd pensia.
Dacă nu construiesc un caz, clienţii mei vor ajunge cu o frânghie după gât.
O să te trag în jos după mine!
Vrei să-i distrugi imaginea lui Brooks, nu? Şi eu.
Tot ce îţi cer...
E să vii cu mine să vezi cu ochii tăi ce am găsit
şi poate că o să te ajute în strategia ta.
Ca să fiu cinstit,
privirea ta disperată îmi spune că probabil eşti sincer.
Dar ca să merg undeva cu tine,
am nevoie de o asigurare.
- Ce fel de asigurare? - Puţin abuz de putere.
Nimic din ce nu poţi face.
Iisuse, Mason, ce-ai făcut?
La naiba!
Bună ziua, doamnă! Familia Peterson mai locuieşte la acest etaj?
- Nu. - Greşeala mea.
Să aveţi o zi minunată, doamnă !
Paul, ştiai că Effie Harris lucrează aici
în "Corul Fetelor Creole"?
Cine?
Effie Harris, de pe strada noastră.
Nici nu poate merge cu picioarele alea de găină, darămite să danseze.
Poate că standardele acestui club se duc în jos.
Nu că nu aş fi fericită că sunt aici.
Nu trebuie să faci asta! Nu! Te rog, omule... te rog!
- Paul. - Da.
Uită.
Îmi pare rău. Doar am o zi proastă.
Mai mult de una. Te-ai tot zvârcolit în pat în ultimele nopţi.
Clara, nu ai de ce să-ţi faci griji,
seara asta e doar a noastră.
O să vedem.
- De unde ai pantofii ăia? - Poftim?
Tenişii Converse. De unde îi ai?
- I-am cumpărat. Ce te interesează? - I-ai luat de la Ozzie Jackson?
- Nu, ce... - Nu! Spune-mi adevărul.
- Nu mă minţi. - Paul!
- Nu te mint. - Paul.
- Ce e, Clara? - Ce te-a apucat?
Vezi-ţi de treabă.
Bine, să trecem înapoi la coadă.
Mason şi Asociaţii.
Nu, e în regulă.
Ajung în curând.
- O seară plăcută! - Mulţumesc, domnişoară.
- Bună seara! - Bună seara!
Barul e cum intri la stânga,
iar doamna casei e la etaj, cum urci, la dreapta.
A cerut trei degete de gin cu două cuburi de gheaţă.
- Nu rămâi? - Mă văd cu nevastă-mea.
Nevasta mea adevărată.
Dră Nygaard?
Bine...
Am decis că ar fi imoral
să păstrez interpretare lui Bizet de către Mieli doar pentru mine.
Şi m-am gândit: "Pe cine cunosc eu în deşertul ăsta cultural,"
"care ar putea-o auzi ca mine?"
- Este extraordinară. - Ia loc, te rog.
Cum merge procesul secolului?
Cât se poate de bine.
Mă bucur să aud asta.
Să înţeleg că munceşti foarte mult.
Chiar şi aşa, nu mi se pare că e de ajuns.
Sper că merită.
- Pot să te întreb ceva? - Bineînţeles.
Ai încercat marijuana?
Nu.
Mi se pare că are un efect de calmare minunat.
Dl Mason se poartă frumos?
L-ai făcut să te asculte după prânzul nostru?
Mai mult sau mai puţin. Procesul a fost un lucru bun pentru el.
I-a oferit un adversar clar.
Nu-mi aduc aminte când mi s-a părut ceva extrem de clar ultima oară.
Îmi ajunge paharul ăsta, mulţumesc.
- Poţi să aprinzi? - Bineînţeles.
- Oare să-l concediez pe Phippsy? - Poftim?
E rece. Se întâmplă ceva. El neagă, dar ceva se întâmplă.
Mă nelinişteşte.
Nu fi timidă. Vreau părerea ta. De asta am întrebat.
Din câte văd, pare foarte dedicat. În plus...
Da?
Îmi imaginez că vă ştie toate secretele.
Chiar mai rău. Îmi ştie şi al doilea prenume.
E minunat să vorbesc cu tine.
Ar trebui să găsim o modalitate de a lucra împreună cândva.
Încă un pahar?
- Nu, mulţumesc. - Eu aş mai vrea unul.
Bună ziua!
- Mason e? - E pe teren.
Asta e pentru el.
Ce mai face Luisa?
Dacă ai vedea-o pe mătuşa ta Luisa, ai zice că e călugăriţă.
I-a pus pe toţi din barăci
să se roage la Sf. Nino de Atocha de zece ori pe zi.
Cu două rugăciuni mai mult decât de obicei.
Ar trebui să mă rog şi eu, ca tu şi Maria să supravieţuiţi nebuniei ei.
Mă bucur să te văd zâmbind.
Ce mai face Rafa?
Nu trebuie să-mi ascunzi nimic.
El...
...se chinuie.
Cum aşa?
Abia mai vorbeşte cu mine.
Crezi că ar ajuta dacă aş vorbi eu cu el?
Nu, nu... Mă ocup eu de Rafa.
Dar să nu-i spui Luisei.
Ca să-i dau şi alt motiv să se roage?
Nu, mulţumesc.
Mateo...
Chiar mi-e dor de tine.
Hemoragie peteşială. Ce înseamnă?
Vase de sânge care se sparg sub pleoape.
L-am vizitat pe prietenul nostru Virgil, de la morgă.
Cât te-a costat?
Un dolar şi o promisiune
că mă voi duce să-l văd în "Nu Nu Nanette" la teatrul comunitar.
- Nu există destul alcool în lume. - Crede-mă.
Deci ce înseamnă vasele astea sparte?
Virg a zis că, probabil, asfixiere. Nu a fost un accident de maşină.
Crezi că a fost strangulată?
O ceartă între îndrăgostiţi? Poate că Brooks şi-a pierdut cumpătul.
Dacă vrem să insinuăm
că Brooks McCutcheon a strangulat o secretară văduvă,
o să avem nevoie de mai mult de nişte vase sparte.
Aşa e, dar tot ce trebuie să facem e
să-l aducem pe Vincent Taylor în boxa martorilor, să vedem ce are de ascuns.
Dacă juriul va crede că e cumva implicat,
vom dovedi îndoiala rezonabilă.
Trebuie să fii blând cu femeile din juriu.
- O să pregătesc eu întrebările. - Da. Dar să nu fii prea blândă.
Ar fi drăguţ să avem ceva
care să îl lege categoric pe Brooks de accidentul lui Noreen.
Aşa e. Dosarul e bun, dar nu e un pistol.
Nu, pistolul e în seiful nostru.
- Dle Mason? - Da?
- Vă caută dra Aimes. - Da.
Bună, vin imediat.
Ginny, ea e Della Street, colega mea. Della, ea e Ginny Aimes.
- Mă bucur de cunoştinţă. - De asemenea.
- Vin imediat. - O să-l fac să-şi ţină promisiunea.
Holcomb a zis că o să vorbească cu o chelneriţă
care era apropiată de Brooks pe Morocco. Poate aflăm ceva.
Drăguţ din partea lui Brooks că ne-a lăsat o grămadă de amante.
Poate că Marion o să afle mai multe despre Taylor.
Nu ar strica. Da?
- Bravo! E delicioasă. - Doamne!
Mulţumesc.
Vii des aici?
Am venit de câteva ori. Îl ştiu de la un bărbat cu care ieşeam.
Era japonez?
- Olandez, de fapt. - Olandez.
Ăsta e un sos cu susan şi ponzu, cam ca sosul de soia.
Bine.
Nu e pentru tine?
De cât timp lucrează Della pentru tine?
Încep să cred că eu lucrez pentru ea. Ne cunoaştem de mulţi ani.
Aţi fost vreodată...
- Nu. - Ce?
Nu, nimic. Suntem doar... diferiţi.
- Pare că lucraţi bine împreună. - Da, în cea mai mare parte a timpului.
Am auzit-o spunând că sunt delicioasă. Ceva nou pentru mine.
Dacă aş ridica asta ar fi ceva nou pentru mine. Nu.
Nu.
- Am mâncat mult la prânz. - Nu vreau să ţi se facă foame.
Mersi.
Pot să mai încerc altul? Apoi dau verdictul.
- Nu te poţi sătura? Doamne... - Complicat, nu?
J-T-R
3-5-8.
Dle consilier Taylor...
- Când aţi fost ales prima oară? - În 1927.
Şi când l-aţi cunoscut pe Brooks McCutcheon?
- Nu pot să spun cu exactitate. - Înainte sau după ce aţi fost ales?
- Înainte, cred. - Credeţi?
Nu a făcut Brooks o donaţie pentru campania dv.?
Am un articol de ziar
în care apăreţi într-o fotografie amândoi, la o strângere de fonduri.
A făcut o donaţie.
Da, una generoasă, din ce am aflat.
Aţi strâns de două ori mai mult decât rivalul dv.
Obiecţie. De ce este acest lucru relevant?
Pentru a înţelege cât de apropiat era martorul de victimă,
lucru care e important pentru interogatoriul meu.
Asta e?
- Se respinge. - Mulţumesc.
Se confirmă cifrele.
Stadionul McCutcheon se află în districtul dv., nu?
Da.
Cât la sută din suma donată de Brooks campaniei dv.
i-a asigurat autorizaţiile de urbanism?
- Obiecţie. - Îmi retrag întrebarea.
Dle consilier, cine e Noreen Lawson?
- E sora mea. - Este căsătorită?
Văduvă. Soţul ei a murit acum câţiva ani. De cancer.
Îmi pare rău să aud asta.
Unde s-a angajat Noreen după ce soţul ei a murit?
La "McCutcheon Shipping".
- Cine conduce "McCutcheon Shipping"? - Brooks McCutcheon.
Noreen şi Brooks s-au cunoscut la biroul firmei de transport?
Era una dintre multele stenografe de acolo,
nu aş şti să vă spun.
Dle consilier, unde se află Noreen azi?
La San Haven.
Puteţi spune instanţei ce este San Haven mai exact?
- Un cămin pentru persoanele bolnave. - Mă scuzaţi, dle avocat, putem vorbi?
- Onorată instanţă... - Să fie rapid.
Lasă-mă să preiau eu de aici.
Ce să preiei?
Cred că ar trebui să termin eu interogatoriul lui Taylor.
- Poftim? - Am pierdut juraţii trei, cinci şi opt.
Cred că ar fi mai bine ca o femeie
să spună că avem alte dovezi care...
- Dle Mason? - Da, onorată instanţă.
Cu permisiunea instanţei,
aş vrea ca dra Steel să termine interogarea martorului.
- Ne putem apropia? - Ambele părţi să se apropie.
Nu sunt fanul scenetelor în sala mea de judecată, Mason.
Nici eu, dle judecător,
dar e vorba despre natura sensibilă a mărturiei.
Dra Street îşi face ucenicia la cabinetul meu.
Ucenicia? Nici nu e avocat adevărat.
Unii ar putea spune acelaşi lucru şi despre tine.
Onorată instanţă, cred că femeile din sala de judecată
s-ar simţi mai confortabil dacă întrebările ar veni de la dra Steel.
Vreau să mai spun şi că
întrebările pentru martor au fost pregătite în avans.
- O să permit asta, dar... - Am înţeles. Mulţumesc.
- Dră Street... - Mulţumesc.
Eşti sigură?
Martorul e al tău.
Nu te grăbi.
Dle consilier Taylor, puteţi identifica femeia din această fotografie?
- Este Noreen. - A fost mereu în scaun cu rotile?
Nu.
De fapt, nu era în scaun cu rotile înainte să fie internată la San Haven.
Aşa e?
Da.
- Ne puteţi spune ce i s-a întâmplat? - Obiecţie.
Aceste întrebări nu sunt relevante pentru stabilirea vinei pârâţilor.
Ba da.
Pârâţii au dreptul de a prezenta o imagine completă
a circumstanţelor în care dl McCutcheon a decedat.
Şi să umilească un cetăţean productiv făcând asta?
Pe el sau pe dv.?
Cred că v-aţi molipsit de la dl Mason. Grăbiţi pasul.
- Da, onorată instanţă. - Martorul va răspunde la întrebare.
Ce s-a întâmplat cu sora dv.?
- A avut un accident de maşină. - Un accident de maşină?
Îmi pare rău. Probabil, a fost groaznic. Ce s-a întâmplat mai exact?
- A ieşit prin parbriz. - Deci s-a rănit la cap?
- Din câte am înţeles, da. - Înţeleg.
E interesant, pentru că în fişa medicală a lui Noreen
nu se menţionează nicio rană la cap,
iar ea nu are nicio cicatrice pe cap sau pe faţă.
Lucru care s-ar fi întâmplat dacă ar fi ieşit prin parbriz,
după cum tocmai aţi spus că s-a întâmplat.
Raportul medical spune totuşi
că a fost privat de oxigen creierul ei destul de mult timp,
astfel încât să sufere leziuni severe şi ireversibile.
Nu sunt doctor. Ce vreţi de la mine?
Un pic mai multă consideraţie pentru întrebările mele, dle consilier.
- Obiecţie! - Se susţine.
- Dră Street, aveţi grijă. - O să ne întoarcem la asta.
Puteţi spune ce e acest obiect pe care-l am în mână?
O curea.
Pe interiorul acestei curele există o monogramă.
Puteţi citi ce literă e scrisă aici?
- "M". - "M", de la McCutcheon.
Pentru că, într-adevăr, aceasta e cureaua lui.
Cureaua pe care o purta când a fost ucis.
Aceeaşi curea pe care eu cred că a folosit-o la strangularea surorii dv.
Obiecţie! Nu victima e judecată acum.
- Se respinge. Să vedem unde ajungem. - Nu aveţi de unde să ştiţi asta.
Conform altor martori, care au depus mărturie sub jurământ,
lui Brooks îi plăcea să surprindă femeile în timpul actului sexual.
Punea cureaua în jurul gâtului femeii, aşa.
Apoi începea să o strângă.
Şi nu slăbea strânsoarea până când nu voia el.
Chiar dacă femeia rămânea fără aer.
Lucru care s-a întâmplat în cazul surorii dv., nu?
Aceasta este o poză cu gâtul lui Noreen,
făcută după ce a fost internată la San Haven, corect?
Da.
Vedeţi ceva aici, pe pielea ei?
Da, un semn.
Şi cu ce seamănă acest semn, dle consilier?
Cu un "M".
Un "M".
Şi astfel, revin la întrebarea mea de mai devreme, dle consilier.
Sincer, ce s-a întâmplat cu sora dv.?
Şi aş vrea să vă amintesc că aţi depus un jurământ.
- A fost strangulată. - Poftim?
A fost strangulată.
Ordine! Ordine!
Probabil, l-aţi urât pe Brooks pentru ce-a făcut.
Pentru că a transformat-o pe sora dv. plină de viaţă într-o epavă.
A fost din greşeală.
L-aţi ameninţat sau nu cu moartea
la petrecerea din 4 Iulie 1932, de la clubul Oceano?
- Nu ştiu. - Nu l-aţi ameninţat cu o armă?
Deoarece, conform "Malibu Register"...
Eram beat. Situaţia a ieşit un pic de sub control.
Un pic? "O să-l omor pe nenorocitul ăsta pervers".
Nu am spus niciodată asta!
O să credeţi fiţuica aia?
Cine naiba a auzit de "Malibu Register"?
Bine, atunci, ce aţi spus?
Nu-mi aduc aminte.
Cum nu v-aţi adus aminte că Brooks a strangulat-o pe sora dv.?
- Obiecţie! - Se susţine.
Nu mai am nimic de adăugat.
Instanţa se va retrage.
Eu te cred.
- Centrala. - Olympia, 1381.
Vă rog să aşteptaţi.
- Anita St. Pierre. - Bună!
Bună.
Trebuia să-ţi spun că am avut o zi incredibilă.
- Bine, abia aştept să-mi povesteşti. - Şi eu, la fel.
Mă gândeam să trec pe la tine cu o sticlă de vin.
Şi... toate lucrurile mele.
Putem să vorbim?
Te rog.
- Ce faci? - Îmi adun lucrurile.
Rafa, nu s-a terminat.
Nu putem pierde. Ai văzut feţele celor din juriu.
Mi-a fost teamă când Mason i-a predat ştafeta drei Street,
dar ea e mai dură decât el.
O să mergem acasă, frate. O să mergem acasă.
Gura!
Du-te naibii!
Ce ai zis, fasolarule?
Crezi că m-ai jignit? Sunt mândru că sunt mexican.
De ajuns! Calmează-te! Nu ştie ce spune.
Nu s-a simţit...
- Deschide la 14. - Stai, lasă-mă să vorbesc cu el.
Nu trebuie să te porţi aşa cu el.
- Haide, lasă-mă să vorbesc cu el. - Du-te naibii!
Du-l la carceră.
Rafa, o să fie bine.
Credeam că e clar cât de important e genul ăsta de informaţii pentru mine.
Pentru caz.
Nu putem să continuăm fără să ştim ce dovezi mai au.
Da, dar cred că ştii deja că Mason nu e un mocofan.
Ştie că cineva e cu ochii pe el.
Peter, te-ai dovedit a fi un atu puternic pentru acest birou.
Băieţii din departamentul tău spun ce diabolic poţi fi
ca să obţii ce ai nevoie.
- Asta e meseria. - Da.
Eu sigur n-aş putea s-o fac. E nevoie de un anumit gen de om.
Se vede că te-ai apropiat de Mason.
Dar chiar vrei ca el să creadă că e mai deştept decât tine?
Asta, dacă nu cumva chiar e.
Găseşte-mi ceva ce pot folosi.
Îţi plac pescăruşii, Mason?
- Nu ştiu ce să cred despre ei. - Nenorociţi obraznici.
Nişte hoţomani, de fapt.
Îţi iau hotdogul din mână.
Deci...
Le luăm sau nu?
Tot n-ai încredere în mine, nici după ce ţi-am adus?
În niciun caz.
Să mergem.
Vasele erau încărcate în Long-Beach.
Când Brooks era în viaţă, se duceau în Port Hueneme,
la sud de Santa Barbara.
De ce?
Brooks îi plătea pe oameni pe sub mână ca să încarce produsele acolo.
Le vindea, făcea nişte bani.
Şi s-a înhăitat cu un tip pe nume Goldstein.
El ce are de spus despre asta?
Nu multe. A fost măcelărit la patru zile după ce Brooks a fost omorât.
După aceea, vasele nu s-au mai dus acolo deloc.
Dacă vasele nu se mai duc în Hueneme, unde se duc?
Poate ne spun ei.
Fir-ar să fie!
E petrol.
Da.
- Petrol? - Da.
Asta ascundea Lydell.
Nu voia să apere numele familiei McCutcheon.
- Dar ce ascunde? - Asta... nu ştiu încă.
- Cum ne ajută chestia asta? - Asta o să aflu.
Cred că ar trebui să ne odihnim.
- Vorbeşti serios? - Da, cred că am obţinut ce voiam.
Am subminat cazul procurorului. L-am făcut praf pe Vincent Taylor.
Am demonstrat că există o îndoială rezonabilă.
Da, iar de dimineaţă aş fi fost de acord cu tine, dar, Della, noi...
Cu cât prelungim asta, cu atât suntem mai expuşi.
Uite cum îl demascăm pe Lydell. Uite ce i-ai făcut lui Vincent Taylor.
Nu ! Trebuie să mergem mai departe.
Ce faci?
Îl aştept pe nenorocitul de frate-tău.
Cât e ceasul?
3:30.
Ar fi trebuit să se întoarcă până acum.
- Crezi că s-a întâmplat ceva? - Nu ştiu, Clara.
Crezi că ar trebui să te duci să verifici?
- De ce nu te-ai culcat? - Ai văzut-o?
- Nu. - Nimic?
- Am zis că n-am văzut, Paul. - Dă-mi caietul.
Poftim.
Trebuie să mă culc, bine?
Mă dor ochii de la atâta holbat.
Stai, stai... Mo, ce sunt astea?
Plăcuţele de înmatriculare ale tuturor maşinilor care au oprit.
Era întuneric în maşină. O să ţi le spun pe toate de dimineaţă.
Bine. Ai notat culoarea, nu?
- Da, lângă numere. - Şi marca?
Nu mi-am dat seama mereu.
Am recunoscut câteva.
- Câteva? - Ce contează? Ai numerele.
Dar ce ţi-am zis să faci? Dacă vezi ceva, scrii.
Şi am scris.
Toţi oamenii care au venit şi au plecat.
Am scris
şi când nenorociţii de dealeri au mâncat câte un sendviş cu jeleu.
Ce naiba mai vrei?
Să nu te mai porţi ca un drumar.
- Hei! - Du-te naibii, omule!
Paul...
Ai înnebunit?
Cu cine naiba crezi că vorbeşti?
Acum ţii cu el?
Ai grijă cum vorbeşti cu fratele meu în casa lui!
Ce se întâmplă?
Nimic.
Dl consilier Vincent Taylor va fi interogat şi de acuzare.
Onorată instanţă, cer permisiunea de a mă apropia.
Onorată instanţă, am aflat ceva urgent
şi destul de supărător.
Am informaţii noi şi credibile
că dl Mason ascunde arma crimei
în seiful său privat de la birou.
În biroul meu. Imediat.
După tine.
- Ce se întâmplă? - Nu sunt sigură.
V-am avertizat. Nu vreau ca acest proces să se transforme într-un circ.
Nu asta e intenţia mea, onorată instanţă.
Însă ce fac acum e să controlez doi clovni. Iisuse!
Dle avocat, acuzaţia dlui Milligan este adevărată?
Onorată instanţă, aş vrea să vorbesc cu colega mea, dra Street.
Cred că există un precedent.
Mi se pare un răspuns afirmativ, onorată instanţă.
Solicit un mandat judecătoresc ca dl Mason să predea pistolul.
Date fiind lipsa de respect a dlui Mason şi nerespectarea flagrantă
a regulilor, nu cred că un mandat judecătoresc ar fi suficient.
Vom face cu toţii o excursie.
- O excursie? - Până la biroul dv.
Juriul va lua o pauză azi,
iar procesul se amână până mâine.
Ce?
Cât de rău e?
Deschide-l.
Onorată instanţă, am o întrebare despre admisibilitate.
Eu, nu. Deschide seiful, dle Mason. Imediat!
Domnule grefier, caută, te rog, arma.
Onorată instanţă, acuzarea solicită puţin timp
pentru teste balistice asupra armei.
De acord.
Onorată instanţă, sperăm că, prin rezolvarea acestei chestiuni
departe de ochii juriului, am evitat anularea procesului.
De asemenea, solicităm ca dl Mason să fie reţinut pentru sfidare
şi ascundere de probe.
Nu va fi necesar în acest moment, dar nu este exclus.
Vreau să vă văd pe amândoi în biroul meu mâine la nouă dimineaţa.
Să-mi spui dacă ai nevoie de numele unui avocat din oficiu bun.
Se fac dispozitive de ascultare din ce în ce mai mici.
Aici. Olmstead vs SUA.
Partea opusă a susţinut aplicarea mai largă a principiului excluderii.
E post-Mayen.
Poate că Durkin ar accepta ipoteza percheziţiei şi a sechestrului ilegal.
Vorbeşti cu Anita despre munca ta?
- Uneori. - Ai vorbit vreodată despre caz?
Vorbeşti serios?
I-ai spus Clarei când ai găsit arma?
Ai grijă, Perry.
Scuze!
Eşti absurd.
Cineva l-a informat pe Milligan. Pun pariu că nu fraţii Gallardo.
Eşti sigur că n-a mai fost nimeni aici?
Puşti care livrează sendvişuri? Nimeni?
Căutaţi pe cineva anume, dle Mason?
E o surpriză plăcută...
O să te întreb ceva şi vreau să-mi spui adevărul.
Bine.
Tu ai fost?
Ce să fiu?
Când ai venit la mine la birou zilele trecute, ce ai auzit?
Nimic. Am vorbit cu secretara ta...
Nu. Când eu şi Della vorbeam, ce ai auzit?
Nimic.
Ginny, acuzarea a găsit arma crimei în seiful meu.
Ai fost singura persoană trecută în registrul de vizite.
De ce aveai arma crimei în seif, Perry?
Nu face asta.
Nu face pe proasta cu mine, pentru că, dacă aflu că minţi, o să...
Ce? Ce-o să faci?
Ai fost la mine la birou şi ai auzit ce vorbeam.
Nu am auzit nimic. Chiar crezi că aş face aşa ceva?
Ce-ar fi să iei loc?
O să-ţi pregătesc un pahar şi poţi să începi cu începutul,
iar eu voi încerca să înţeleg despre ce naiba vorbeşti.
Minţi de îngheaţă apele.
Iată-te.
Nu !
Traducerea FAST TITLES MEDIA