- Er du sikker? - Mhm.
Kan ikke kulemerkene bare være tilfeldige?
Jeg kastet nesten den pokkers tingen i havet.
- Jeg måtte bare åpne hånden. - Gode Gud.
- Sa du fra til Perry? - Nei.
Så snart han vet det, endrer spillet seg for ham og alle.
Det lammer saken og måten han prosederer på.
Men vet han det ikke, Clara, kan han bare fortsette som før.
- Tror du statsadvokaten har mer? - Hva om de har det?
Da overrumpler de guttene med det i retten...
- ...uten at advokaten deres aner noe. - Hva er verst?
Å vite at klientene skjøt,-
eller å ikke være forberedt når motstanderen beviser det?
Mr. McCutcheon.
Det er viktig at Mason forstår prisen, Mr. Finnerty,-
for å gå til kamp mot byen vår.
Jeg har alt begynt å rette søkelyset mot ham i avisene mine,-
men jeg trenger radioprogrammet ditt også.
Lyset kan komme fra ulike vinkler. Og når de fokuseres...
Kan det skinne så sterkt at det brenner det trufne til grunnen.
Jeg går til Hall of Records før de stenger for helgen.
Noreen Lawson var visst ikke alltid Noreen Lawson.
- Jaså? - Hun ble enke etter to år som gift.
Beholdt mannens navn. Pikenavnet er Taylor.
- Så nå ser jeg etter broren. - Det er vel noen V. Taylor i byen.
47, og det bare i sentrum.
Godt gjort. Du må ikke komme tilbake. Jeg låser. Gå og ha en fin helg.
Takk, Ms. Street.
- Hei sann. - Hei.
- Takk for at du kom. - Du reddet meg.
Jeg bare lot som om jeg skrev.
Hva er galt?
Hva gjør du når det bare er for mye?
Ok. Ok. Kom her. Sett deg inn.
Velkommen til livbåten min. Kom igjen.
Kvinner og barn først.
- Bare et øyeblikk. - Listig.
Der har du meg. Ok. Inn med oss.
- Fleiper du? - Her.
Min venn Faye Gordon er settdesigner.
Hun stjal det meste til meg fra "Cuban Love Song".
Ikke snu noe, for bakpå står det "MGMs eiendom".
Falsk. Falsk. Også falsk.
- Det bare fortsetter. - Du har ikke sett det gode ennå.
Denne vei.
Det er dette som gjør kjøreturen og støvet i ansiktet verdt det.
Bedre?
Jeg skal gå og tenne opp. Bli her, ok?
Anita.
Takk.
Bare hyggelig.
- Det går bra med oss. - Ja da.
- Jeg ser haugen min og haugen din. - Småen her trenger tre. To her.
Den vakre damen trenger bare to.
- Takk, baby. - Dealer tar ett.
Å, Clara! Ja ha.
Du må visst løse mysteriet med det dårlige tunfisksmørbrødet.
Jeg jobbet med den.
- Ro deg ned, Mo. - Ja, Mo. Slapp av.
Vi har en svart Sherlock her som forsvarer iskalde mordere.
Hva vet vel du? Du er bare en dust med stinkende fiskehender.
Takk, Pearl.
Det jeg leser, overbeviser meg om at de gjorde det.
- Men la oss spørre "onkel Tom". - Du.
Det er ingen "onkel Tom" i huset mitt,-
og han er ikke korrupt. Forstått?
- Jeg vet han ikke er korrupt. - Amen, Mo.
Men det jeg vet, er at jeg har gitt deg juling i hele kveld.
Her kommer det. Ta alle fem!
Fredag kveld, og dette er det beste vi får til?
Nå som "Luxe" er ute av drift, skulle man tro noen kom hit isteden.
Den jævla brannen bare skremte bort folk.
Jeg vet ikke. Kanskje om vi hadde et band?
Ja visst. Tror du Guy Lombardo spiller for tips?
- Hvor er den bakte poteten min? - Vi er tomme.
Ikke mer gratis varer siden jøden Goldstein ble drept.
Brooks fikk ikke et bra skip fra farens flåte,-
men jævla blomkål fikk han gratis i lassevis.
Er det fem måneder siden han begynte å kaste penger på oss?
Ja.
Du, Teddy. Hvis barna på skolen sier ting om meg...
- ...og kaller meg ting... - Nei, de bare erter meg.
- Null problem. - Det starter sånn.
Ikke bare be dem suge på et egg. Da fortsetter de.
Ok, la oss prøve dette igjen.
Hold tømmene, sett hælene ned, gi ham et spark, og legg av sted.
Kom igjen!
Som om du mener det nå. Press ham videre. Gi ham et spark.
- Et ordentlig spark, Teddy! - Jeg gjør det.
Hvis de vet at du er redd, gjør de hva de vil, Teddy.
- Jeg er ikke redd! - Vis dem det, da.
- Er et læreren din? Ms. Aimes? - Hvor?
- Ms. Aimes! - God morgen, dere to!
Hei! For en overraskelse. Jeg antok ikke at du var noen rytter.
Jeg kaster den lett fornærmende antagelsen tilbake.
Jeg er... Vel...
Jeg jobber her i helger, tjener litt mer-
og får være med hestene. Det fungerer bra.
- Sliter dere litt? - Vi prøver å få teken på det.
Hesten har det nok morsomst.
- Pappa. - Hva?
Kan jeg få prøve?
- Hvordan føles Zephyr, Teddy? - Bra.
Hun er den snilleste jenta her. Bedre enn det sta beistet du hadde i stad.
- Hold hælene nede, Teddy. - La ham løse det selv.
Løser han det, er det hans.
Du underviser visst ikke bare barn, Ms. Aimes.
Kall meg Ginny.
Det føles fortsatt rart å bli kalt Ms. Aimes.
- Hvorfor det? - Jeg var Mrs. Aimes så lenge.
-Å, mannen din... - Skilt.
Så, du beholdt navnet, men ble kvitt mannen?
Jeg foretrakk det sånn.
Det reddet meg fra å gå tilbake til pikenavnet mitt. Szymanski.
Beklager.
- Hvor lenge har du vært i LA? - Et år.
Jeg ville alltid hit.
Jeg leste så mye om det, så det på film og i blader.
Og så kom jeg meg hit. Det er jeg glad for.
Liker du det så godt?
- Gjør ikke du? - Det snør ikke. Det liker jeg.
French Dip på Cole's er ikke så verst.
Der har vi et nytt bymotto.
Vet du hva jeg liker best ved denne byen?
Ingen snakker om hva som var, bare hva som kan bli.
Bra, Teddy!
Se hvor du går, gå der du ser.
- Takk for rittet, Ms. Aimes. - Vær så god.
- Pappa. - Hva?
Ja! Takk.
Vær så god.
- Vil du gi Zephyr gulrøtter? - Ja.
- Husker du hva man gjør? - Hendene opp.
Flat hånd.
- Flate hender. - Flate hender. Bra jobbet.
Jeg er her hver lørdag, om du vil ha en time til.
- Han eller jeg? - Her, Zephyr.
Hun slafset på meg, pappa!
Vet du hva det betyr? Hun er forelsket.
- Slutt. - Takk.
Pappa blir så glad for å se deg.
Sitt hos pappa.
- Pappa. - Hvordan har du hatt det?
Du ser trett ut, går det bra?
Mr. Mason skaffet oss ekte madrasser.
- Virkelig? - Mhm.
Han ga til og med Rafita de blyantene.
Det går bra, tante.
Ting er ikke så verst. Ikke sant, Rafa?
Besøkstiden er over.
Si ha det til onkelen din.
Velsignelsen.
Gud velsigne deg i Faderens, Sønnens og Den hellige ånds navn.
Den er til Maria. De forteller en historie. Ok?
Velsignelsen, Rafa.
Gud velsigne deg i Faderens, Sønnens og Den hellige ånds navn.
Jeg elsker deg.
Pokker ta!
Helvete.
- Hei. - Jeg prøvde å overraske deg.
Dette er overraskende. Hva gjorde du?
- Jeg svidde den. - I pannen?
Nei. Jeg prøvde å kutte en dum tomat, og sigaretten falt ut av munnen.
Hvor er saltet?
- Fin kåpe. - Takk.
Her, hold den. Bare hold den der.
Så, hva er det du prøvde å lage?
- Huevos Rancheros? - Ja.
Det er en meksikansk sjappe i byen.
- Vi kunne bare dra... - Tre til side.
Greit.
Ok, sett på et bluss, sett på en panne, svak varme.
Prøv å ikke miste en sigarett oppi.
Vi har ikke dere på klientlisten. Det har vi aldri hatt.
- Er dere nye siden Goldstein? - Ja.
For den døde sjefen deres leverte gratis varer-
til den døde partneren min to ganger i uken i månedsvis.
Hør. Hør her!
Jeg er mer interessert i finansdetaljene ved avtalen.
Hva var opplegget? Hvor kom pengene fra?
- Hvem fikk en andel? - Vet ikke.
Hvor fikk Brooks de jævla pengene fra?!
Glem det.
Er dere sjåfører for denne sjappa?
Leverer noen av dere til Morocco?
Hva med deg? Hallo!
La meg gjenta spørsmålet, så du kan høre meg.
- Leverte du til Morocco? - Jeg vet ikke noe.
Jeg sa ikke det er noe å vite.
Hva vet du som kjeften din prøver å tie om?
Ingenting. Jeg sverger. Hodet mitt er tomt for noe å vite.
Jeg prøver ikke lage trøbbel for en arbeidskar, ok?
Jeg vil bare vite om du jobber for Morocco.
Det setter deg vel ikke i noen knipe?
- Kanskje jeg kjørte et par ganger. - Der, ja.
Det var da ikke så vanskelig?
Jeg tror at forretningspartneren min hadde et opplegg-
han tjente ganske gode penger på.
Jeg vil bare vite hva det var.
Du tjente vel noe på si?
Det gjorde mange av de andre karene også. Men...
...dette er lykkedagen din.
Jeg snakker nemlig ikke til dem.
Jeg snakker til deg.
Hjelp meg å forstå det hele, så kan du få noe for det.
Så, Brooks og Goldstein?
Ja. De fikk oss til å kjøre utenom vanlig arbeidstid-
i fem-seks måneder.
Hva mer fraktet du for dem? Du måtte frakte mer enn grønnsaker...
- ...for å tjene så mye. - Nei.
Vi hentet varene fra skipene midt på natten.
Ingen var der, bare bilene våre.
En privat kai ved Port Hueneme.
Iblant tok jeg med lasten min ned til Morocco.
Innkommende? Det er California.
Vi vasser i frukt og grønt. Hvorfor kommer et skip med det?
Aner ikke. Spør familien McCutcheon. Det var deres lasteskip.
- God morgen, Ms. Street. - God morgen, Marion.
- God helg? - Ja. Takk.
God morgen.
Så...
- Du ser annerledes ut. - Jeg fikk solt meg litt i helgen.
- Var du ute? - Jeg gjør det fra tid til annen.
Hvis en av oss skal begynne å se sunn ut, kan det forstyrre alt.
- Hadde du en fin helg? - Ja, jeg tok med Teddy på ridning.
- Teddy? - Ja. Å...!
Han og Linda flyttet tilbake. Jeg sa ikke det.
Men nå har jeg fortalt deg alt.
Har du bestemt deg for at det er greit å fortelle meg ting nå?
Jeg skal prøve.
- Jeg fant ham! - Fant hvem?
Noreens bror Vincent. Han er i byrådet.
Byrådsmann V. Taylor? Er du sikker?
Ja, svært sikker.
Jeg kryssrefererte fødselsattest med sykehuslogg og bilregistrering.
- Hva er distriktet hans? - Syvende.
Og han hersker over det.
McCutcheons stadion. Distrikt syv.
Det er litt av et sprang, men verdt en samtale med byrådsmannen.
- Bra jobbet. - Ja. Takk, Marion.
Vi må oppdatere deg, Paul.
Vi har en ny forbindelse til Brooks.
Og Street prøver å overleve meg ved å gå ut iblant.
Så, distrikt syv...
Hva faen er det?
Pistolen som drepte Brooks McCutcheon.
Perfekt match med kulen som gikk gjennom hodet.
- Ok. - Hvor fikk du tak i den?
Et krek som leier ut våpen 27 meter fra der Rafael og Mateo bor.
- Kan det ikke bare ha vært... - De gjorde det. De er skyldige.
Dette er deres siste sjanse. Nå må dere fortelle oss sannheten!
Vi forteller sannheten. Hvert ord! Vi var ikke der! Vi gjorde det ikke!
Du er advokaten vår. Du skal tro på oss.
Vet du hvem jeg tror på? Etterforskeren min, Paul Drake.
Rafael, Mateo.
Dere leide en Colt 1903, nikkel med valnøtthåndtak, fra jævelen-
Twist, som bor i en rønne nær deres, for en dollar-
i en dag, med fullt magasin.
Vi har den pistolen nå. Den ligger i safen vår.
Og jeg lar nok Paul gi den til statsadvokaten,-
så de kan henge dere.
Med mindre dere vil fortelle meg den jævla sannheten.
Han er det eneste som står mellom dere og repet.
- Og han går snart ut døren. - Ikke snart. Lykke til!
- Ok, ok! - Vi hadde ingenting.
Ingen jobb. Og ungen til Mateo gikk sulten.
Nei, slutt. Kom fram til hva dere gjorde.
Vi ville ha en kjapp gevinst. Lette penger.
Vi så Duesenbergen og tenkte vi traff jackpot.
Den er verdt et hus, så du vet fyren må ha mye gryn på seg.
Hvem skjøt?
- Hvem skjøt? - Jeg.
Jeg siktet på ham. Rafael gikk for å ta penger og sånt,-
men fyren ville ikke gi det fra seg. Vi siktet på ham!
Åpne nummer to.
Om han bare hadde gjort som vi sa...! Han grep Rafa fra setet.
Rafa skrek at jeg måtte gjøre noe. Så jeg skjøt ham.
Hvordan misset vi det? Alt de sa om å drepe Brooks, rimer ikke.
- Demp stemmen. - Ikke faen!
Jeg vet hva du tenker. Du kan ikke trekke deg.
Visst faen! Jeg representerer ikke to mordere.
De er klientene dine.
- Du må ha god grunn til å trekke deg. - Jeg har en! De gjorde det!
Da bryter du tieplikten, og de dør.
Bare å be om å trekke seg, antyder at de er skyldige.
- Så da må jeg forsvare dem? - Ja, Perry. Vi er deres beste sjanse.
Men reglene er endrede. Du kan ikke spørre om noe de vil lyve om.
Jeg kan ikke la dem vitne og menneskeliggjøre dem.
Hele juryen vil se på to meksikanere og lure på hva de skjuler.
Og det gjør de rett i!
- Kan vi gå? - Nei.
Hva med drapsvåpenet i safen vår?
Det er et dilemma. Man kan ikke skjule bevis ved å gi advokaten det.
De ga oss det ikke. Jeg fant det.
Jeg skal se om jeg finner en omvei.
Er dette illusjonen om rettferdighet?
De slipper unna med å drepe en far og ektemann fordi vi fant det først?
Skyldige eller ei, alle fortjener et forsvar.
Du må bare trå til og gjøre jobben som advokaten deres.
- Ikke faen. - Perry! Perry!
Pokker ta ham!
La ham gå.
Mr. Milligan?
Perry Mason er her for å møte deg.
Jeg tror vi kan gi saken en fornuftig konklusjon-
som sparer oss bryet med rettssak.
- Og det er? - En avtale. Brødrene tilstår.
De får livstid med sjanse til prøveløslatelse om 20 år.
Skal vi spytte inn en ny bil og en eske sjokolade også?
Jeg synes det er et bra tilbud.
- Nei, det gjør du ikke. - Si meg det, da.
De kan legge repet om halsene og trekke fallemmen unna selv,-
så vi slipper. Det ville vært rettferdig.
Vi er visst uenige om hva som er rettferdig.
- Noe har åpenbart skremt deg. - Livstid, prøveløslatelse om 25.
Ikke la dette bli styggere.
Styggere enn dine klienters drap på en elsket borger? Gud forby.
Sier du at du ikke aner hva McCutcheon-gutten drev med?
For tro meg, det er som dårlig kiosklitteratur.
Folk over hele byen danser på graven hans.
En jury vil sluke det rått.
- Han bløffer. - Gjør jeg, Milligan?
Ei vakker, halvdød jente på sykehjem, med Brooks navn påskrevet,-
sier noe annet.
Gikk du glipp av den?
Om du hadde et ess i ermet, ville du ikke bedt om avtale.
Kanskje. Men du må overbevise 12 jurymedlemmer, og jeg bare ett.
Jeg har nok rimelig tvil for å få guttene sluppet.
Ikke la den første store saken din bli den siste du gjør.
Takk for omtanken for min framtid.
Men siden vi har nok til å få brødrene dømt,-
må vi avslå tilbudet ditt.
Ditt tap.
Takk.
Det krevde alt av meg å ikke fike det selvtilfredse-
gliset av Milligans dumme ansikt.
Trodde du virkelig de skulle bite på det mugne tilbudet?
Burger og Milligan har presset oss etterforskere-
til å fylle mappen mot klientene dine.
De er ikke dumme, vet du.
Har du sett på disse sakene? Publikum sluker det rått.
Jeg vet. Jeg er hovedretten.
Hilsen pikken Lydell McCutcheon og hans glade møkkaspredere.
Har du sett dette?
"Mason, meksikanernes munn."
"Markspiste Mason" fra Frank Finnerty.
Og Dellas favoritt, "Pedro Perry".
Du er virkelig svak for de brune.
Som du harvet over denne Lupe... Nå er det disse. Hva er det med deg?
Hva er det med deg?
Hva må til for at Burger skal gi seg her, Strick?
Kom igjen, du må da vite noe.
Jeg vet han signerer lønnsslippen min og før barna mine.
Dette er løssnakk, Strick. Dette er uoffisielt.
Uoffisielt, du. Faen heller.
- Er dere ferdige? - Takk.
Se her. Han får dem til å sverte meg ned på forsidene.
Han har en, to, tre artikler om hesten sin i sportsbilaget.
Gusher's Rush.
Løp de raskeste seks furlongene på Santa Anita.
Den grådige jævelen fortjener ikke det dyret.
Mon tro hvordan det er å ri på sånt et varp.
Det er bare en måte å finne ut det på.
Alt i orden. Det er ingen her.
Mason! La oss komme oss ut herfra.
Nei! Jeg vil bare at du skal se den.
- Du var nysgjerrig. - Det var hypotetisk.
Ikke noe som faktisk burde skje.
Se på disse skjønnhetene, Mason.
Noen glemte å låse døren.
Wow, se på dette! Herregud.
Kom igjen.
La oss gå til Musso, stå ved baren og se hva katta sleper inn. Kom!
Hallo, Gusher's Rush.
Det er bekmørkt. Hvordan skal du se hvor vi går?
Det må jeg ikke. Det kan han.
Han er virkelig en perfekt maskin. Siste sjanse til å hoppe om bord.
- Dette er greia di. - Det skal være sikkert.
Hold denne. Jeg skal holde ham.
Pappaen din vil ikke like dette.
Du er en gal jævel, Mase.
Kom igjen!
Kom igjen, gutt!
Ser du dette, Strick?
Vi har fått oss et løp her, folkens.
Det er Gusher's Rush og Galant Fox. Gusher's Rush, ridd av Perry Mason.
Og på oppløpsbanen kommer de, Gusher's Rush og Galant Fox!
Galant Fox! Gusher's Rush!
Og Gusher's Rush krysser målstreken en nese foran!
Herregud. Perr!
La oss gå, Perr. Kom.
Kom tilbake!
- La oss gå. - Helvete.
Så du dem? Slutt å le!
- Slutt å le! Det var det jeg sa! - Hold kjeft!
- Så du? Tok du dem? - Hold kjeft.
Jeg sa det til deg!
De er for travle med å fange gampen.
Jeg visste dette ville skje! Jeg sa det til deg!
- Du sa hva? Hvor skal du? - Jeg drar hjem!
- Jeg må på jobb om to timer. - Og slikke Burgers ræv?
Pete Strickland slikker ingen ræv!
- Ikke? - Nei. Faen ta deg.
Jeg prøver å beholde den jævla jobben min!
Hyggelig å se deg igjen, Ms. Street.
- Takk. - Denne vei.
En gang til fra starten av.
Gå inn i artikulasjonene, ikke bygg dem opp.
Her kommer de. Fram og tilbake. Staccato, legato.
Bra.
Det er tangenter, ikke drager. Du må ikke drepe dem, bare spille dem.
Kontroller nervene og bruk energien.
- Har du spist? - Nei.
Spill videre, kjære. Jeg lytter.
Prøv det grove hvetebrødet.
En av gårdene mine i Central Valley studerer-
hvordan maten vi dyrker og spiser påvirker kroppens biologiske prosess.
Phippsy synes det er bortkastede penger.
Men nøkkelen er lang varighet.
- Hva har du lært? - Alt handler om frø og korn.
Setter det seg fast i tennene, er det bra for deg.
Utmerket artikulasjon, Constance!
Hvordan kan jeg hjelpe deg, kjære?
Jeg har noen flere spørsmål om saken.
Jeg håpet å få vite mer om hvordan Brooks finansierte stadionet sitt.
Ga han deg noe fysisk, noen papirer, da han ba deg investere?
Et prospekt? Var det noen andre investorer?
Hvor er Mr. Mason?
Han er opptatt annensteds...
...og undersøker et annet spor.
Er alt i orden?
Klientene kjemper for livet i en by som knapt anser dem-
som mennesker. Så nei, ikke helt.
Jeg mente med deg og Mr. Mason.
- Ja, det går bra. - Han virker litt... knekt.
Det kan være vanskelig å være i skyttergraven med en slik person.
Han er ikke... Han har andre taktikker enn jeg.
Han er mer... instinktiv.
"Instinktiv."
Det var et pent ord for at han får være impulsiv-
og uvøren, mens du må stå og se på?
Du er frustrert. Det er greit å si det.
Det er en vanskelig sak med enormt mye press, og...
Og iblant er Mason en pest og en plage.
Nei, han er...
- Iblant er han et asen, ja. - Der, ja. Se på deg.
Det er styrke i sannheten. Ikke glem det.
Han er min beste sjanse på å bygge et firma og ha navnet mitt på døren.
Hvis det er det du vil, bør du ikke nøle.
For vi gjør det vi må for å bli de vi er. Ikke sant?
Ja.
...50 år senere. Mr. Mason!
- Har du sett Teddy? - Han er der.
Hei, Teddy? La oss gå.
- Bare et øyeblikk. - Nei, nå!
- Vent. - Nå, sa jeg!
- Så, sånn behandler du sønnen din. - Unnskyld meg?
Du behandler de meksikanske guttene bedre enn sønnen din.
Markspiste Mason.
Kom, Teddy. Nå går vi!
Gå. Jeg tar ham med hjem.
- Kom igjen, baby. - Nei, nei.
Vi har stedet for oss selv for første gang på en måned!
Skal du sitte der som en drøvtyggende ku?
Kom deg opp før jeg stikker deg med synålen min, Paul Drake.
- Hvor er det? - Hvor er hva?
Stedet hodet ditt er på nå.
- Saken. - Ja.
Guttene tilstod til dere.
Mason prøvde å få en tilståelsesavtale, men ble avvist.
- Så hva skjer nå? - Jeg vet ikke.
Det gjør nok ikke Mason heller.
Men jeg stusser over at guttene bare la seg flate på den måten.
- Føles noe feil? - Nei, og det er det som føles feil.
Alt danderte seg nøyaktig sånn aktoratet la det fram.
Mål i bevegelse, ett perfekt skudd.
Guttene sa det var kamp, men det er ingen tegn på det.
Jeg er ikke sikker.
- Mason hyret deg som etterforsker. - Ja.
Så etterforsk, da.
Vi har ca. 40 minutter før stedet blir fullt av folk igjen,-
og Lucius gråter etter mamma.
Og jeg vil ikke bruke den tiden på å snakke.
Og jeg vil ikke bruke den tiden på å danse.
Japan!
Keiser Hirohito og statsminister Saito,-
her på omvisning på en militær flybase på nyerobret land,-
erklærte at landet vil trekke seg fra Folkeforbundet etter kritikk-
fra verdens vestlige nasjoner mot Japans invasjon av Mandsjuria-
og dets pågående okkupasjon av Korea.
Jeg suger pikken din for en kvartdollar.
Jeg gir deg det dobbelte for å la være.
Trass i USAs tiltak for å isolere den ressurssvake øynasjonen,-
lader visst Japan opp til mer trøbbel.
Kina frykter de kan være neste rett på menyen.
- Vent, morder. Jeg vil bare snakke. - Kom deg til helvete vekk, nigger.
La meg bare vise deg hva jeg har i bagen.
Lukter godt, ikke sant?
- Hvor ofte leide de pistolen? - Hver dag. Hele tiden.
De leide samme pistol i timevis, dro opp til ravinen og skjøt flasker.
Så, de øvde. Hvor fikk de tak i pengene?
Jeg bryr meg ikke, så lenge pengene er ekte. Har du en øl til?
Mr. Mason?
- Hei. - Hallo.
Jeg fikk adressen din på registerkontoret.
- Er Teddy ok? - Ja da, han har det bra.
Jeg var redd de skulle utvise ham.
Jeg glattet over det med skolen.
Hva sa du?
Jeg fortalte sannheten. Den andre faren begynte det.
Vel...
Jeg stoppet og tok med noe til deg.
French Dip fra Cole's. Jeg kjørte likevel forbi.
Ta vare på deg selv.
Vil du komme inn?
Sofia! Hva har du der?
Tekst: Eivor Rosenberg Iyuno