PERRY MASON 2. ÉVAD 4. RÉSZ
Biztos?
És kizárt, hogy a golyón lévő nyom csak véletlen egybeesés?
Kis híján belehajítottam az óceánba.
- Csak el kellett volna engednem. - Édes Istenem!
Szóltál róla Perrynek?
Nem, azzal kész helyzet elé állítanám. Őt és mindenki mást.
Gúzsba kötném a kezét az ügy kapcsán.
De, Clara, ha nem tud róla, akkor törtet tovább, ahogy...
Ahogy eddig.
- Hogy s mint? - Jól.
Lehet, hogy az ügyész ennél is többet tud?
És ha igen?
Akkor rájuk húzzák a vizes lepedőt, a bíróságon.
Miközben az ügyvédjük semmit sem sejt.
Mi a rosszabb? Tudni, hogy a védenceid húzták meg a ravaszt,
vagy ha váratlanul ér, amikor a másik oldal bebizonyítja?
Mr. McCutcheon!
Fontos, Mr. Finnerty,
hogy Mason érezze, mivel jár, ha szembeszáll a városunkkal!
A lapjaimban már elkezdtem ráirányítani a reflektorfényt, de...
szükségem lenne az ön rádióműsorára is.
A fény különböző szögekből eshet rá.
- De ha összpontosul... - Olyan vakító lesz,
hogy porrá égeti, amihez csak hozzáér.
Visszamegyek a levéltárba, mielőtt bezár a hétvégére.
Kiderült, hogy Noreen Lawson nem volt mindig Noreen Lawson.
- Nocsak! - Csak két évig volt férjnél,
amikor szegény megözvegyült. Megtartotta a férje nevét.
A lánykori neve Taylor, úgyhogy elkezdem keresni a testvérét.
Hát, lehet pár V. Taylor a városban.
Negyvenhét, és csak a belvárosban.
Szép munka. És nem kell visszajönnie, bezárok.
Élvezze ki a hétvégét!
Köszönöm, Miss Street!
Helló!
Szia! Kösz, hogy eljöttél!
Ugyan, megmentettél, csak tettettem az írást!
Mi baj?
Te mit csinálsz, amikor minden rád szakad?
Na jó, gyere, szállj be!
Isten hozott a mentőcsónakomban!
Gyere!
Nők és gyerekek előre!
Egy pillanat...
Cseles.
Az vagyok.
Oké, meg is volnánk.
- Ez komoly? - Várj...
Faye Gordon egy díszletes barátom,
és lenyúlta nekem, amikor végeztek a "Cuban Love Song"-gal, szóval...
Ne fordíts meg semmit, mert mindenen ott áll, hogy "az MGM tulajdona".
Hamis. Hamis.
Ez is hamis.
És még mindig nincs vége.
A lényeget még nem is láttad.
Erre tessék!
Ez az, amiért megéri nyelni a port a kocsiban idefele jövet.
Jobb?
Begyújtom a kandallót. Addig nehogy eltűnj nekem!
Anita...
Köszönöm!
Szívesen!
- Jók vagyunk. - Teljesen.
Teljesen jók. Látom az én lapjaimat, a te lapjaidat...
Kettőt ide, és a szépséges hölgynek is már csak kettő kell!
- Az osztó egyet húz. - Köszönöm!
Clara! Jól vagytok?
Úgy néztek ki, mint akik romlott tonhal után szimatolnak.
- Készültem rá. Jó volt, nem? - Mo!
Állítsd le magad!
Igen, Mo! Hagyd békén!
Ez mégiscsak a fekete Sherlock, aki hidegvérrel ölő gyilkosokat véd.
Honnan tudod, hogy bűnösök?
Csak egy konzervgyári büdös kezű bolond vagy.
Köszönöm, Pearl!
Abból, amit olvastam, szerintem a napnál is világosabb.
De kérdezzük meg magát Tamás bátyát!
Az én házamban nem lesz Tamás bátyázás. Paul nem sáros.
Világos?
- Tudom, hogy nem az. - Ámen, Mo!
Viszont te ma este mocskosul el leszel verve.
- Az viszont már igaz. - Jól van, vigyétek mind az ötöt!
Nincs több tét.
Péntek este van, és ennyien vagyunk?
Azt várnád, hogy a kieső Luxe-tól csurran-cseppen valami.
Az a rohadt tűz csak elijesztette az embereket.
Nem is tudom. Hívhatnánk egy zenekart.
Persze.
Szerinted Guy Lombardo borravalóért játszik?
- Hol a sült krumplim? - Elfogyott.
Nincs több ingyenebéd, amióta azt a zsidót, Goldsteint megölték.
Brooks nem tudott kisírni az apjától egy rendes hajót,
de legalább a francos karfiolra volt embere.
Mikor kezdett végre pénzt lapátolni felénk?
- Öt hónapja? - Igen.
Teddy, ha a gyerekek az iskolában hazudoznak rólam, és csúfolnak...
Nem, apu! Csak ugrattak. Nem nagy ügy.
Így kezdődik. Nem elég elküldeni őket a...
pitlibe. Nem szállnak le rólad.
Na jó, próbáljuk meg újra! Jó?
Fogd erősen a gyeplőt, le a sarkadat!
Jó nagyot rúgsz belé, és meghajtod. Na lássuk!
De most erőből.
Indítsd el! Gyerünk, rúgd meg!
- Gyerünk, Teddy, rendesen! - Azt csinálom.
Teddy...
Ha látják, hogy félsz, azt tesznek, amit akarnak.
- Nem félek! - Akkor tudasd vele!
- Az nem a tanítónőd, Miss Aimes? - Hol?
Miss Aimes!
- Nahát! Jó reggelt! - Jó reggelt, Miss Aimes!
Micsoda meglepetés! Nem gondoltam, hogy lovagol.
Ezt a kissé sértő feltételezést akár én is mondhattam volna.
Nos, igen...
Hétvégenként dolgozom itt,
és közben lovak közt lehetek, mintha pont nekem találtak volna ki.
- Nehézkesen indul? - Még szoknunk kell.
Bár a lovak jobban érzik magukat.
- Apa! - Mi van?
Önökkel tarthatok?
- Hogy érzi magát Szellő, Teddy? - Jól.
Ő itt a legszelídebb kislány.
Jobb, mint az a makacs bestia, akire először ültettek fel.
Teddy, nyújtsd ki a lábad!
Majd rájön. És azzal el is sajátítja.
Ezek szerint nem csak gyerekeket tanít, Miss Aimes!
Szólítson Ginnynek!
Még mindig furcsa, ha Miss Aimesnek szólítanak.
Hogyhogy?
Túl sokáig voltam Mrs. Aimes.
- A férje... - Elváltunk.
Szóval csak... megtartotta a nevet, és dobta a férfit?
Ez volt a jobb megoldás.
Megmentett a lánykori nevemtől.
Szymanski.
Elnézést!
- Mióta él Los Angelesben? - Egy éve.
Mindig is idevágytam.
Rengeteget olvastam róla. Láttam a filmekben és az újságokban.
Végül idekeveredtem.
És milyen jó, hogy így lett!
Tényleg ennyire tetszik ez a hely?
- Önnek nem? - Nem szokott havazni, az jó.
A Cole's marhaszendvicse sem rossz.
Ez lehetne a város új szlogenje.
Tudja, mit szeretek a legjobban a városban?
Senki sem firtatja a múltat.
Csak a jövőt.
Ez az, Teddy! Nézz, amerre mész, és menj, amerre nézel!
- Köszönjük a lovaglást, Miss Aimes! - Szívesen.
- Apa... - Tessék!
Ja, igen... Köszönjük!
Szívesen.
- Adsz Szellőnek egy kis répát? - Igen.
- Emlékszel, hogyan kell? - Kinyújtott kézzel.
Lapos tenyérrel.
- Lapos tenyérrel. - Lapos tenyérrel.
Ügyes vagy.
Itt talál minden szombaton, ha szeretne még egy leckét.
Neki vagy nekem?
Tessék, Szellő!
- Apa, összenyálazott! - Az tudod, mit jelent?
Beléd bolondult.
- Hagyjál! - Köszi!
Apukád nagyon örülni fog neked.
Ülj az apukád ölébe!
Elnyűttnek tűntök. Jól vagytok?
Mr. Mason intézett nekünk rendes matracot.
Tényleg?
Azokat a ceruzákat is ő szerezte Rafitának.
Jól vagyunk, Luisa!
Nem olyan vészes itt.
Ugye, Rafa?
A látogatásnak vége.
Búcsúzz el a nagybátyádtól!
Isten áldjon, kisfiam!
Isten áldjon, az Atya, a Fiú és a Szentlélek nevében!
Ezt Mariának küldöm. Írtam neki egy szép mesét.
Isten áldjon, Rafa!
Isten áldjon, az Atya, a Fiú és a Szentlélek nevében.
Szeretlek.
A szentségit!
A fenébe!
- Szia! - Helló! Meg akartalak lepni.
Sikerült is. Mit csináltál?
- Megégettem. - A serpenyővel?
Nem. Fel akartam vágni a hülye paradicsomot,
és kiesett a számból a cigi.
Hol a só?
- Jó a köntösöd. - Köszönöm!
Tessék, szorítsd!
Csak szorítsd rá!
Szóval... Mit szerettél volna készíteni?
Huevos rancheros?
Van egy nagyon jó mexikói a városban.
- Azt is lehetne, hogy... - Engedj ide!
Rendben.
Oké... Tegyél fel egy serpenyőt a tűzhelyre, és húzd le a gázt!
És próbáld meg nem beleejteni a cigit!
Nincsenek az ügyfeleink közt, és soha nem is voltak.
Maga Goldstein után jött ide?
Mert higgye el, hogy a maga halott főnöke ingyen szállított
heti kétszer az én halott üzlettársamnak, hónapokon át.
Nézze, nézze!
Engem igazából az egyezség anyagi részletei érdekelnek.
Mi volt az alku? Honnan jött a pénz?
- Ki kapott részesedést? - Én ezt nem tudom.
Jézusom, jó ember! Honnan szerezte Brooks a kibaszott lóvét?
Mindegy.
Fiúk, ti nekik szállítotok?
Vitt valamelyikőtök árut a Moroccóra?
És te?
Megismétlem a kérdést, hogy te is halld.
- Vittél árut a Moroccóra? - Nem tudok semmit.
Nem mondtam, hogy van mit tudni. Szóval mit tudsz,
ami nem jön ki a csuszalesődön?
Semmit. Esküszöm! Nincs tudomásom semmiről.
Figyelj...
Nem akarok kitolni egy dolgozó emberrel.
Csak az érdekel, hogy szállítottál-e a Moroccóra.
Azzal még nem hozok rád bajt, nem?
Talán szállítottam...
- Egyszer-kétszer. - Na ugye.
Látod, nem is olyan nehéz, ugye?
Szerintem az üzlettársam...
benne volt egy buliban.
És elég jó pénzt keresett vele.
Csak az érdekel, mi volt az.
Gondolom,
te is kerestél rajta egy kis mellékest, nem?
Ahogy a többi csóka is, de...
szerencsés napod van.
Mert nem velük beszélgetek.
Hanem veled.
Ha segítesz rá gombot varrni,
még neked is leeshet valami.
Szóval...
Brooks és Goldstein...?
Igen.
Munkaidő után is elküldtek minket fuvarozni öt-hat hónapon át.
Mit fuvaroztatok még nekik?
Biztos nem a zöldségen folyt be ennyi lé.
Nem volt más. Felvettük az árut a hajókról
az éjszaka közepén, amikor csak a mi teherautóink voltak ott.
Privát küldemény Port Hueneme-be.
Volt, hogy én magam vittem az árut a Moroccóra.
Bejövő áru?
Ez Kalifornia, nyakig ülünk a gyümölcsben és a zöldségben.
Minek hoznak ide olyat, amink van?
Passz. Kérdezze McCutcheonékat! Az ő teherhajóik.
- Jó reggelt, Miss Street! - Jó reggelt, Marion!
- Jól telt a hétvége? - Jól, köszönöm!
Jó reggelt!
Hát...
Máshogy fest.
Megkapott egy kicsit nap a hétvégén.
- Elment hazulról? - Előfordul velem néhanapján.
Ha az egyikünk elkezd egészségesnek mutatkozni,
azzal felborulhat az egyensúly.
Jól telt a hétvégéje?
Igen, elvittem Teddyt lovagolni.
- Teddyt? - Igen.
Igen, Lindával visszaköltöztek. És igen, erről sem szóltam,
de ez az egyetlen dolog, esküszöm.
Szóval arra jutott, hogy megoszthat velem dolgokat?
Igyekezni fogok.
Megtaláltam őt.
- Kicsodát? - Noreen testvérét, Vincentet.
- A városi tanácsban ül. - Tanácsos?
V. Taylor? Biztos ebben?
Igen, nagyon is. Összevetettem a születési bizonyítványát
a kórházi adatokkal és az autónyilvántartással.
- Melyik az ő kerülete? - A hetedik.
És uralja is.
McCutcheon stadion. Hetedik kerület.
Merész gondolat,
de mindenképp érdemes elbeszélgetni róla a tanácsossal.
- Szép munka. - Igen, köszönjük, Marion!
Üdv, Paul! Híreink vannak. Új személyt kapcsoltunk Brookshoz,
új nyomra találtunk, Street pedig túl akar élni azzal,
hogy időnként kimozdul. Szóval a hetedik kerület...
Ez mi a tököm?
A fegyver, ami megölte Brooks McCutcheont.
Tökéletes egyezést mutat a lövedékkel, ami átment a fején.
- Oké... - Honnan szerezte?
Egy patkánytól, aki egy fegyverkölcsönzőt visz
30 méterre onnan, ahol Rafael és Mateo laknak.
- Nem lehet, hogy...? - Ők voltak. Bűnösök.
Ez az utolsó esélyük. El kell mondaniuk az igazat.
Az igazat mondjuk.
Minden szavunk igaz. Nem voltunk ott, nem mi tettük!
Maga az ügyvédünk. Hinnie kell nekünk.
Tudják, kinek hiszek? A nyomozómnak, Paul Drake-nek.
Rafael, Mateo!
Kikölcsönöztek egy 1903-as, nikkel-dió markolatú Coltot
egy Twist nevű szarházitól, egy köpésnyire a kalyibáiktól.
Napi egy dollárért, tele tárral.
Nálunk van a fegyver.
A széfünkben. És esélyes, hogy odaadom Paulnak,
hogy átadja az ügyésznek, és felakasszák magukat.
Hacsak valamelyikük ki nem tálal végre a francos igazsággal.
Már csak ő választja el magukat a kötéltől.
- És lassan kisétál azon az ajtón. - Nem lassan. Sok sikert!
- Oké! Oké, oké! - Nem volt semmink.
Nem volt munkánk. Mateo gyereke éhezett.
Nem, elég ebből, és térjenek rá, hogy mit tettek!
Pénzt akartunk szerezni. Gyorsan és könnyen.
Megláttuk a Duesenberget, és úgy voltunk vele: bingó.
Az a kocsi annyit ér, mint egy ház. Tudtuk, hogy van pénz a szivarnál.
Melyikőjük lőtt?
- Melyikőjük lőtt? - Én.
Én fogtam rá a fegyvert.
Rafael ment oda, hogy elvegye tőle a pénzt, de nem adta.
Fegyvert fogtunk rá!
Kettes szint!
Engedelmeskednie kellett volna.
Megragadta Rafát az ülésből.
Rafa kiabált, hogy csináljak valamit.
Úgyhogy lelőttem.
Hogy nem vettük észre? Ennek semmi értelme.
- Amit Brooks megöléséről mondtak. - Halkabban!
Nem. Szarok rá. Dögöljenek meg!
Tudom, mire gondol, de nem adhatja le az ügyet.
Dehogynem! Nem fogok két gyilkost képviselni.
Az ügyfelei. És a visszalépésére nyomós indokot kellene felhoznia.
Tudok egyet. Az, hogy ők tették.
Az esküszegés lenne, és hóhér elé kerülnének.
A közvélemény előtt már a kérése is a bűnösségüket sugallná.
És mi? Kötelező őket megvédenem?
Igen, Perry, velünk járnak a legjobban!
De változtak a szabályok.
Nem kérdezhet semmit, amire hazudniuk kellene a bíróságon.
Pontosan. Nem állíthatom ki őket, nem festhetek róluk jó képet.
Az egész esküdtszék azon tűnődik majd, mit titkol ez a két mexikói.
És jó okkal, mert basszus, ők tették.
- Mehetnénk? - Nem.
És a gyilkos fegyver, ami ott csücsül a széfünkben?
Az, hogy nálunk van, komoly dilemma.
A vádlott nem rejthet el bűnjelet az ügyvédjénél.
De nem ők adták nekünk. Én találtam.
Utánanézek. Talán van rá megoldás.
Elnézést, ez egy példa az igazság illúziójára?
Hogy megúszhatják egy férj, egy apa megölését,
csak mert mi találtuk meg előbb?
Nézze, bűnösök vagy sem, mindenki megérdemli a védelmet!
Úgyhogy emberelje meg magát, és tegye, amit a munkája megkövetel!
- Teszem is. - Perry. Perry!
A pokolba vele!
Hadd menjen!
Mr. Milligan?
Perry Mason szeretne önnel beszélni.
Úgy vélem, egy észszerű döntéssel pontot tehetünk az ügy végére,
megkímélve magunkat a tárgyalástól.
- Mégpedig? - Vádalku. Bűnösnek vallják magukat.
Életfogytot kapnak feltételes szabadulással 20 év múlva.
Csapjunk hozzá egy új autót és egy doboz bonbont is?
Ez egy tisztességes ajánlat.
- Ezt maga sem hiszi. - Akkor mondjon mást!
A saját nyakukba akaszthatják a kötelet,
és kinyithatják a csapóajtót a lábuk alatt.
Megspórolják nekünk a fáradságot. Ez tisztességesnek hangzik.
Nyilvánvalóan más elképzeléseink vannak a tisztességről.
Nyilvánvalóan berezelt valamitől.
25 év múlva esély a feltételesre. Ne hagyja eldurvulni a helyzetet, Ham!
Annál is jobban, hogy a védencei brutálisan megöltek egy derék polgárt?
- Isten ments! - Azt akarja mondani,
hogy fogalma sincs a McCutcheon srác ügyleteiről?
Nekem elhiheti, egy pocsék ponyvaregény veszett el benne.
A városban nem egy ember táncol a sírján,
és ezt zabálni fogja az esküdtszék.
- Csak blöfföl. - Igazán, Milligan?
Van az egyik otthonban egy félholt lány,
Brooks nevével a homlokán, aki szerint nem blöffölök.
Csak nem átsiklott felette?
Ha magánál lenne az aduász, most nem kuncsorogna vádalkuért.
Lehet. De önnek 12 esküdtet kell meggyőznie, nekem csak egyet.
Elég kételyt tudok elhinteni, hogy a fiúk megússzák.
Ham, kerületi ügyészként ez az első nagy ügye,
nem akarom, hogy az utolsó legyen!
Értékelem a jövőm iránti, szívből jövő aggodalmát,
de látván a testvérek elleni nyilvánvaló bizonyítékokat,
kénytelenek vagyunk nemet mondani.
A maga baja.
Köszönöm!
Esküszöm, uralkodnom kellett magamon,
hogy ne töröljem le Milligan öntelt vigyorát az ostoba pofájáról!
Komolyan azt hitted, ráharapnak erre az ócska maszlagra?
Burger és Milligan ráállítottak minket, nyomozókat,
hogy duzzasszuk fel a klienseid bűnlajstromát.
Ők sem hülyék.
Olvastad ezeket? Az emberek két pofára zabálják.
Tudom, én vagyok a főfogás.
És az a mocsok Lydell McCutcheon szolgál fel
a firkászai vidám gittegyletével. Láttad ezt?
"Mason, a mexikói szócső."
"Pondró Mason", Frank Finnerty jóvoltából.
És Della kedvence: "Pedro Perry".
Nagyon rá vagy cuppanva a barnákra.
Először azzal a Lupe nőcskével hemperegsz, most meg ezekkel.
- Mi ütött beléd? - És beléd mi ütött?
Figyelj, Strick...
Mi kell hozzá, hogy Burgert jobb belátásra bírjam?
Ne már, valamit biztosan tudsz!
Azt tudom, hogy tőle kapom a pénzem, amivel etetem a gyerekeimet.
Strick, csak dumálunk! Köztünk marad.
Egy szart marad köztünk. Menj a francba!
- Végeztek? - Köszönöm!
Nézd meg! Engem ócsárolnak az összes címlapon.
Ő meg egy, kettő, három cikket kapott a lováról a sportrovatokban.
Olajláz.
Ő futotta a leggyorsabb hat furlongot Santa Anitában.
Az a kapzsi rohadék nem érdemli meg azt az állatot.
Azt a rohadt! Vajon milyen lehet megülni egy ilyen kincset?
Csak egy módon derítheted ki.
Jók vagyunk, jók vagyunk...
Nincs itt senki.
Mason... Mason! Tűnjünk innen!
Nem, nem... Csak akarom, hogy lásd. Kíváncsi voltál.
Csak egy felvetés volt. Nem gondoltam komolyan, hogy felülök rá.
Nézd ezeket a gyönyörűségeket, Mason!
Valaki elfelejtette kulcsra zárni.
Azta, ezt nézd! Jézusom!
Gyere! Üljünk be a Mussóba,
aztán meglátjuk, mit hoz az este. Gyere!
Helló, Olajláz!
Vaksötét van. Honnan látod, merre mész?
Sehogy. A ló lát helyettem. Ez tényleg egy tökéletes gép.
Itt az utolsó esély, hogy felpattanj.
- Ez a te műfajod. - Az már biztos.
Ezt fogd meg! Én meg fogom a lovat.
Ennek nem fog örülni az apucid.
Flúgos egy kurafi vagy, Mase!
Gyerünk!
Vágtass!
Gyerünk!
Strick, látod ezt?
Micsoda futamnak vagyunk tanúi! Olajláz és Gáláns Róka versenyez.
Olajláz zsokéja Perry Mason.
Ráfordul a túlsó egyenesre Olajláz és Gáláns Róka.
Gáláns Róka és Olajláz!
És Olajláz egy orrhosszal vezet!
Az istenit!
Perry!
Perry, menjünk! Nyomás!
- Gyere! Menjünk! - Basszus...
- Gyere már! - Láttad őket?
- Mit röhögsz! - Kussolj!
Én mondtam.
- Láttad, kik voltak? - Kussolj!
Én szóltam.
Úgyis azt a patás ördögöt kergetik.
Tudtam, hogy ez lesz! Megmondtam előre.
- Mit mondtál? Hova mész? - Megyek haza!
- Két óra múlva kelnem kell. - Hogy Burger valagát csókolgasd?
Pete Strickland senki valagát nem csókolgatja.
- Tényleg? - Igen. Kapd be!
Nem akarom elveszíteni azt a redvás állást, Perry!
- Örvendek, Miss Street! - Én is. Köszönöm!
Erre tessék!
Még egyszer, elölről!
Másik játékmódba váltunk, ne szaladj előre!
Itt jön egymás után: "staccato", "legato".
Jó.
Ezek billentyűk, nem sárkányok, Constance!
Nem kell elpáholnod őket, csak játszanod kell rajtuk.
Parancsolj az idegeidnek, és aknázd ki az energiát!
- Evett már? - Nem.
Játssz tovább, kedvesem! Hallgatlak.
Meg kell kóstolnia a teljes kiőrlésű kenyeret.
Az egyik farmomon Central Valley-ben
azt tanulmányozzuk, hogyan hat az étel a szervezetünk biológiai folyamataira.
Phippsy szerint hatalmas pénzkidobás.
De a hosszú élet mindennél többet ér.
- És mit állapítottak meg? - A magban és a csírában van a lényeg.
Az az egészséges, ha belemegy a fogába.
Kiváló játékmód, Constance!
Miben segíthetek, kedvesem?
Csak lenne még pár kérdésem az üggyel kapcsolatban.
Szeretném jobban megérteni,
hogy Brooks miből finanszírozta a stadionját.
Mutatott önnek bármi kézzelfoghatót?
Kimutatásokat, amikor be akarta vonni, mint befektetőt. Üzleti tervet.
Voltak más befektetők is?
Hol van Mr. Mason?
Nos, máshol akadt dolga.
Egy másik szálat göngyölít fel.
Minden rendben?
Az ügyfeleink az életükért küzdenek a városban,
ami épp csak emberként kezeli őket. Szóval nem egészen.
Úgy értem, ön és Mr. Mason közt.
Igen, megvagyunk.
Mert úgy láttam, ő egy kissé... megtört.
Nem lehet könnyű együtt dolgozni egy ilyen emberrel.
Nem nevezném...
A stratégiája különbözik az enyémtől. Ő sokkal...
- Ösztönösebb. - Ösztönösebb...
Ez egy szép megfogalmazása annak, hogy ő szabadon csaponghat,
átgázolhat másokon, amíg önnek mindezt végig kell néznie.
Látom, hogy frusztrált. Ki szabad mondania.
Ez egy bonyolult ügy. Hatalmas nyomás van rajtunk, és...
És néha Mason az ember agyára megy.
Nem, csak...
- Néha egy tökfilkó, igen. - Na ugye! Tessék, na látja!
Az igazságban erő van, ezt ne felejtse el!
Ő a legjobb esélyem arra, hogy saját céget alapítsak,
hogy az én nevem legyen az ajtón.
Ha erre vágyik, akkor nem szabad feladnia,
mert minden szükségeset megteszünk, hogy elérjük a céljainkat, igen?
Igen.
...az már a következő 40-50 év zenéje.
- Mr. Mason! - Nem látta Teddyt?
- Ott van. - Teddy, indulás!
- Egy pillanat. - Nem, azonnal mennünk kell.
- Várj! - Mondom, azonnal!
Gondoltam, hogy így bánik a fiával.
- Tessék? - Jobban bánik azzal a két mexikóival,
mint a saját fiával. Pondró Mason!
Teddy, indulás! Indulunk, azonnal.
Menjen! Majd én hazaviszem.
- Gyere, édes! - Nem, nem...
Egy hónapja nem voltunk egyedül a házban.
Te meg ott gubbasztasz, mint egy kérődző tehén?
Paul Drake, azonnal állj fel, mielőtt megböklek a varrótűmmel!
Hol van?
Micsoda?
A hely, ahol most gondolatban jársz.
- Az ügy. - Igen.
Édesem, azok a fiúk beismerték a tettüket!
Mason megpróbálkozott a vádalkuval, de elutasították.
És most mi lesz?
Nem tudom.
Szerintem Mason se tudja.
De még mindig... nem értem,
miért adták fel magukat ilyen könnyen.
- Gyanús valami? - Nem, épp ez a gyanús.
Minden pontosan úgy van, ahogy azt a kerületi ügyész megmondta.
Mozgó célpont, egyetlen tökéletes lövés.
A fiúk szerint dulakodtak, de nincs dulakodásra utaló nyom.
Nem is tudom...
Hát, Mason nyomozónak vett fel.
- Igen. - Akkor nyomozz!
- Rendben. - És most...
Van 40 percünk, mielőtt megint tele lesz a ház,
és Lucius elkezd sírni anyuci után.
Én inkább nem beszélgetéssel tölteném azt az időt.
Én pedig nem táncolással.
Japán. A héten Hirohito császár és Szaitó miniszterelnök,
akik épp egy újonnan elfoglalt katonai légikikötőt vesznek szemügyre,
bejelentették, hogy az ország kilép a Nemzetek Szövetségéből,
miután a nyugati országok elítélték
a nemrégiben Mandzsúria ellen intézett japán támadást
és Korea folytatólagos megszállását.
- Lecidázlak 25 centért. - Igen?
Duplán fizetek, hogy inkább ne.
Bár az USA igyekezett elszigetelni az erőforrásokban szegény államot,
úgy tűnik, a japánok tovább keresik a bajt,
és Kína attól tart, ők lesznek a következő célpont.
Csigavér, gyilkos!
- Csak beszélgetni akarok. - Kopj le, nigger!
Várj, előbb hadd mutassam meg, mi van a táskámban!
Jó illata van, ugye?
Milyen gyakran vették kölcsön a fegyvert?
Mindennap. Folyton jöttek.
Mindig ugyanazt a pisztolyt. Aztán irány a szurdok, üvegekre lőni.
Szóval gyakoroltak?
Honnan volt rá pénzük?
Teszek rá. Amíg nem hamis.
Van még söröd?
Mr. Mason?
Estét!
Helló!
Nos...
Kikértem a címét a tanulmányi hivatalból.
- Teddy jól van? - Igen, semmi baja.
Attól tartottam, hogy eltanácsolják.
Nos, elsimítottam a dolgot az iskolával.
Mint mondott nekik?
Az igazat mondtam. A másik apuka kezdte.
Nos...
Azért jöttem, hogy beadjak valamit.
Marhaszendvics a Cole's-tól. Útba esett.
Vigyázzon magára!
Nem akar bejönni?
Sofía!
Mi az nálad?
Magyar szöveg: Csémy András Iyuno