Хей, върви си по пътя!
Добро утро, скъпи. Не беше нужно да правиш закуска.
Няма проблем.
Как беше в работата?
Престъпници и бумаги. - Снощи звънна Марк.
Да, обадих му се.
Каза, че може би има друг купувач за имота в Рединг.
Не бива да го обсъжда с теб.
Няма ли да го купим? - Сложно е.
Но ще измисля нещо.
Не си сгрешила, като се омъжи за полицай.
Знам.
Ще ни измъкна от този град, Агнес. Честна скаутска.
Хайде, деца! По-живо, действайте!
Ставайте! - Добро утро, тате.
Ето я и нея!
Добро утро, дом "Сан Хейвън". С кого да ви свържа?
Добро утро. Бих искал да получа информация.
За лекар, за пациент или за настаняване при нас?
Да, разбира се, за настаняване в "Сан Хейвън".
Какво трябва... - В момента няма места,
но при депозит ще ви запишем в списъка на чакащи.
Да, разбира се. Един човек ви препоръча горещо.
Казва се Маккъчън.
Маккъчън ли? - Да.
Тук няма такъв. Пациент или служител?
Странно. Пациент е. Бих искал да дойда да огледам.
Какъв беше адресът ви?
Г-н съдия, обвинението иска съкратен подготвителен период.
Целият град и сем. Маккъчън
понесоха съкрушителна загуба и един проточен процес,
без да споменавам съпътстващото го отразяване в пресата,
само ще спомогне вие, аз и г-н Мейсън
да допринесем към тяхното страдание.
Г-н съдия, г-н Милиган бърза да обеси клиентите ми и е забравил,
че всеки заслужава и има право на справедлив процес.
Ако ролите бяха разменени и на това място беше Брукс Маккъчън,
близките му биха искали адвокатът му да има време да се подготви.
Ролите няма как да са разменени, Брукс не беше като клиентите ви.
Мексиканец ли? - Не, убиец.
Тишина! Тишина, моля!
Тишина в залата!
Господа, тук не е място за кавги.
Г-н съдия, заслужавам да имам време за проучване.
Г-н Мейсън само цели да отложи процеса с цел лична облага.
Най-отгоре. - Г-н съдия, има такъв прецедент.
По делото "Пауъл срещу щат Алабама" върховен съдия Съдърланд отсъжда,
че обвиняемият, тоест клиентите ми, по дело в углавно престъпление
има право на адвокат, какъвто съм аз,
както и право на достатъчно време за беседване с адвоката
и подготовка на защита, и това е негово основно право
съгласно 14-ата поправка.
Ще рискувам със своя интерпретация на дефиницията на "достатъчно време"
спрямо преценката на съдия Съдърланд.
Начало на процеса - понеделник, 14 април. Ако няма повече...
Г-н съдия, не сме обсъдили предварителното отхвърляне.
Допускам, че имате желание.
Тъй като представлявам двама мъже,
смятам, че имам допълнително право да отхвърля заседатели,
които може да са предубедени към клиентите ми.
Не е ли логично да допуснем,
че ако адвокатът на единия брат отхвърли даден заседател,
адвокатът на другия брат ще стори същото?
Рафаел и Матео са различни хора, не може така!
Убеден съм, че са прекрасни мъже,
но защитата иска допълнително право да отхвърли още заседатели
и това е чисто разтакаване. - Открих го.
Г-н съдия, съгласно чл. 1098 от Наказателния кодекс на Калифорния
при съвместен съдебен процес
щатът и обвиняемите имат право на пет допълнително оспорвания,
които да се приложат поотделно. Значи общо десет.
Мога да смятам. - Разбира се, извинете ме.
Тоест г-н Милиган също получава още десет.
Най-безсрамен опит за разтакаване, зле замаскиран като...
За жалост, не е толкова зле замаскиран. Допускам искането.
Всички да станат.
Мейсън, според вас съдията справедлив ли е?
Г-н Милиган много съчувствено обясни,
че отразяването на процеса носи болка на сем. Маккъчън,
затова няма да коментирам.
Убеден съм, че и г-н Милиган ще се въздържи. Благодаря.
Жертвата е бил невъоръжен, окървавен, прострелян в окото...
Уличаващи доказателства...
Три седмици? Трябват ни три месеца.
Няма съмнение, че са извършили това ужасно престъпление.
Време е за кльопачка!
Хей, върни ми я!
Глупави мексиканчета.
Какво има?
По дяволите.
А сега - очакват ви цял час истина и правосъдие
с "Борба с Франк Финърти".
Скъпи съграждани, днес скърбя
за загубата на един от нашите ангели.
Момичета, помогнете ми да сложа масата. Моля и благодаря.
Мо.
Братята Рафаел и Матео Гаярдо...
Мо, би ли го намалил?
Като не ти харесва, не го слушай.
Но има лек за тази прогнила рана.
И преди сте ме чували да го казвам -
масова депортация обратно в Мексико!
Какво те тормози, Мо?
Няма работа. Вече три дни няма камиони на Сентрал Авеню.
Нищичко ли?
Нямаше да е така, ако Пъркинс не беше в затвора.
Той имаше власт и ги принуждаваше да ни наемат.
Но вече го няма и...
Добре.
Не, дадоха ни малко време за подготовка. Ще стоя тук цяла...
Ако спя, като се прибереш, събуди ме. Обещаваш ли?
Чао, скъпа. - Да, чао.
Обичам те.
Това тя ли беше?
Мислех, че и двете трябва да работим.
Да, но да не очакваше да чакаме толкова дълго?
Как ме откри? - Лесно, следвах аромата ти.
Какво? - Нищо.
Много пъти съм била на твое място
да пренаписвам сцени посред нощ.
Стрес, нерви, цигари... - Мислех, че в киното е по-бляскаво.
Бляскаво е, пушим турски цигари. Донесох един пакет.
Какво е това? - Прането ми.
Трябва да ядем. - Имам работа.
И аз имам работа.
Трябва да измисля хитър диалог на Мърна Лой и Рамон Новаро
до седем сутринта.
Има ли причина да работим самички?
Не.
Добре, но първо...
По принцип са за след ядене.
Знаех си, че ще кажеш това.
Мисля, че по погрешка съм взела твоето късметче.
"Не допускай неочакваното да те отклони от целта ти."
Защо не опитаме турските цигари?
Добре.
Мисля, че ме накара да се изчервя.
За размяна. - 23, затваряме.
Задръжте ги.
Реших, че ще те разведри.
Благодаря. - Моля.
Леля ти каза, че искаш да станеш механик,
но няма как да ти докарам цяла кола,
та какво да ти донеса? - Доведи семейството ми.
Добре. Вижте, знам, че е късно...
И без това почти не спим.
Осъзнах,
че не ви познавам така добре, както би трябвало.
Как са нещата тук?
Станало ли е нещо?
Аз съм ваш адвокат. - В храната ни имаше стъкла.
Ще се опитам да ви осигуря защита.
Вижте, ще се справим само ако си имаме доверие.
Откога живеете в Хувървил?
От няколко години. - А преди това къде бяхте?
Тук. От този край сме.
Нашите имаха ферма, но от общината им я отнеха,
за да построят път през имота.
После живеехме в апартамент на ул. "Сиера",
но той изгоря.
И аз загубих семейната ферма. Беше ми много тежко.
Какво стана?
Забравих да си платя данъците.
Да, вижте, трябва да ви попитам нещо.
Според прокурора по колата на Брукс е имало отпечатъци на Рафаел.
Не е възможно, не съм бил там. - Лъжат.
Трябваше да ви попитам. Ще доведа семейството ти.
Да?
Г-н съдия, казаха ми, че още сте тук.
Седнете. - Благодаря.
Чели ли сте я? Бестселър е. - Не съм много по четенето.
Литературата е благодат за адвоката театрал.
Тази е твърде екзотична за мен.
Ферми, сватби и т.н. в Китай.
Очаква се японците да ги сразят всеки момент,
та за каквото и да се молят и да варят ориз,
едва ли ще има щастлив край.
Същото важи и за нас.
На какъв щастлив край се надявате, г-н Мейсън?
Клиентите ми са обект на тормоз в затвора.
Бих искал да им осигурите защита.
Това е затвор, г-н Мейсън.
Няма бавачки за онези, които не се справят.
Дължи се на гласността по делото.
Затова е по-добре да убиеш някой неизвестен. Има слаб интерес.
Господин съдия. - Г-н Мейсън, в даден момент
сигурно ще се уморите от своята праведност.
Имам уговорка другаде.
Не бих казал, че хора като вас често успяват,
но редовно се възхищавам на борбеността им.
Нямаше такъв идеализъм, като станах адвокат през 90-те години на 19-и в.
Тогава съм бил още малък и Ел Ей тепърва е прохождал.
Да, беше само парче земя край морето.
Тогава представлявах всеки, който можеше да ми плати.
Винаги съм мислел, че навремето в града е царяло беззаконие.
Имаше закони и се прилагаха горе-долу справедливо.
По-късно се превърнаха в инструменти.
Но когато си изградил проклетия град, можеш да пишеш правилата.
Може би затова напоследък тук трудно се оцелява.
Малцина имат власт над собствената си съдба.
И докато се веят, могат само да се надяват,
че човекът, който има власт над тях, ще бъде състрадателен.
Добре, г-н Мейсън.
Ще помисля какво да направя, за да предпазя клиентите ви.
Но се опасявам, че в този случай
едва ли ще постигнете задоволителен щастлив край.
Господин съдия.
Фипси, напомни ми да проуча кога ще получим геоложки доклад
за нови кладенци. - Госпожице Найгард.
Господин Мейсън и госпожица Стрийт.
Мелвил Фипс, адвокатът на г-ца Найгард.
Как сте? Радвам се да ви видя, г-це Найгард.
Камила, ако обичаш. Господин Мейсън.
Госпожице Найгард. Още ли сондирате за нови кладенци?
Така изпреварвам конкуренцията.
Сем. Маккъчън ли имате предвид?
И другите магарета като тях. Простете, грубо ли се изказах?
Не, никак даже, продължавайте.
Това е любезен епитет в сравнение с техните обиди към мен.
Вече остаряваме и се стараем да сме по-цивилизовани.
Да въведем правила, да си сътрудничим, ако е нужно...
Така е по-лесно да има мир.
Нарича се "реформър".
Заздравява мускулите на торса. Как са вашите, г-н Мейсън?
Доста добре.
Сигурно клиентите ви оценяват тази самоувереност.
Ще споделите ли защо сте тук?
Фипси, не е нищо загадъчно.
Сигурно са тук да говорим за Брукс Маккъчън.
Едва ли са дошли да им показвам упражнения.
На рецитала говорихте за Брукс с топли чувства.
Добре ли го познавахте? - Още от дете.
Дори съм му преподавала пиано. - Беше ли талантлив?
Колкото и във всички други начинания.
Горкичкият! Беше като френски художник реалист.
Приятен за окото, но с празна черупка.
Без пълнеж, а?
Проучихме бизнес делата му. Например кораба казино.
Боже, какво бедствие! Имаше и имотни проблеми.
Банките, финансиращи стадиона, фалираха през 1931 г.
и той дойде да ме моли за помощ.
Инвестирахте ли? - Как не!
Освен това действаше зад гърба на баща си.
Така не се прави.
За да има мир ли? - Нямате и представа.
А "Сан Хейвън" и каквото има там?
О, не, г-н Мейсън.
Забавен сте, но не разпространявам пиперливи слухове.
Не искахме да нахалстваме. - Тогава защо го спомена?
Семейството на младата Лоусън преживя достатъчно.
Камила, имаме среща в 11 ч. - Знам.
Дела, на осми ще има концерт.
Нека Фипси запише адреса ти. - Благодаря.
Господин Мейсън. - Госпожице Найгард.
Благодаря, Фипси.
"Сан Хейвън"? - Номерът от портфейла на Брукс.
Търсите ли някого? - Да. Лоусън.
Г-ца Лоусън не приема посетители. - Тук съм по юридически въпрос.
Допускат се само близки роднини.
Не и по закон. "Мълдун срещу б-ца "Клиървю" от 1916 г.
Адвокатите имат право на достъп до пациенти дори в частни болници.
Бях помощник на съдията, постановил това. Ще ви дам препис от решението.
Най-добре да говорите с администратора.
Извинете ме за момент. - Разбира се.
Госпожице Лоусън?
Госпожице Лоусън, съжалявам.
Госпожице Лоусън?
Госпожице Лоусън, извинете. Съжалявам.
Нямате право да влизате тук! - Тъкмо си тръгвах.
Може сем. Лоусън да са свекъри на Брукс.
Не, не, те са сем. Клейборн.
Дела, виж какво ще откриеш за младата Лоусън.
Казва се Норийн, на около 30 г. Името на брат й започва с "В".
Мериън, виж какво ще откриеш за Норийн Лоусън, на около 30 г.,
името на брат й започва с "В". - С "В", ясно.
Имам си друга работа.
Отивам в Хувървил да проверя версията на братята.
Да няма пробойни. - Аз поемам Холкомб.
Вярваш ли, че Холкомб е очистил Брукс, защото е загубил пари?
Може да не ги е загубил, а да е искал да си ги върне,
не е евтино да притежаваш кораб.
Холкомб е решил да се отърве от издънката Брукс
и лично да оправи нещата, за да излезе на печалба.
Така получава и целия кораб, с един куршум - два заека.
Звучи логично, нали? - Да.
Добре, но как Холкомб е натопил братята?
Да видим...
Холкомб вижда, че Рафаел и Матео ровят в боклука близо до Брукс.
Хвърля портфейла му в близката кофа, а братята го намират.
Да, всяко хлапе, което търси стъклени бутилки,
няма да подмине лъскав портфейл. - Със златна монета.
Холкомб знае, че ще я заложат,
и е въпрос на време ченгетата да ги приберат,
а прокурорът да получи идеалните извършители.
Две мексиканчета, които стигат от първа страница
до бесилото за нула време. - Не бих повярвала.
Защо? - Няма доказателства срещу Холкомб.
Не можем да докажем, че е сложил нещо в кофата, че е искал кораба
и че има връзка с убийството. - Ще посеем основателно съмнение.
Милиган лесно ще го обори.
Извинете, г-н Мейсън. - Да.
Линда ви търси по телефона. - Благодаря.
Все ми убиваш ентусиазма. - Аргументът ти е слаб.
Аз печеля. - Не, да играем пак.
Какво?
Така ли ще бъде, докато ние...
Недей да мислиш за това.
Вече ми дължиш шест цигари.
Да се разменим, това не се брои. Да играем пак.
Не, ще играем пак, но този път аз съм отсам. Хайде.
Аз ще го взема.
Какъв е този шум?
Наистина ли очакваш да се вържа? - Няма пак да изгубя.
Тогава се научи да не хвърляш като горила.
Госпожо, познавате ли сем. Гаярдо?
Не.
Спокойно. Ето го!
Ето там!
Здравейте. Добре, свали оръжието. Благодаря, миличка.
Ловуваме плъхове за вечеря, разрешено ни е.
Добре, но откъде взехте това? - Наехме го за 10 цента.
Кой дава пистолети под наем?
Ето го, онзи с шапката.
Благодаря. - Хайде.
Живеете ли с някого? Баща, чичо, дядо?
С дядо. - Как се казва?
Юстъс. - Юстъс кой?
Имаш ли още едно петаче?
Чух, че ти си човекът, когото търся.
Зависи от кого си чул. - От Юстъс Бек.
Какво ти трябва? - Нещо малко, като 32-ри калибър.
Избери си.
Колко е за цял ден? - Един долар. С патроните.
Ето ти петарка за всичките.
Твои са, убиецо.
Не искаш ли да знаеш за какво са ми?
Щом ги искаш и петте,
не искам да знам защо са ти.
И не смей да се връщаш да ми кажеш.
Здравейте. - Здравей.
Влизайте.
Извинявай, че е в последния момент.
Благодаря. Започнах да подреждам в библиотеката
и ако взема нощната смяна, ще ми дадат един ден през лятото.
Само за тази нощ.
Като в армията. Какво ще кажеш, капитане?
Да. - Нали?
Иди да разгледаш. - Да.
Извинявай, трябва му малко време.
Разбира се.
Да не сложи палатка, защото нямаш мебели?
Не, мислех, че ще е забавно.
Напазарувах разни неща. - Нямаше нужда.
Минах през пазара. Добре дошла в хаоса.
Боб? - Да.
Тайната на груповото ядене на боб
е да се яде на открито.
Докато бяхме женени, ме обиждаше по-малко. Знам какво правя.
Извинявай. Наистина ти благодаря.
Той не искаше да се местим в Ел Ей.
Надявах се така по-добре да опознае баща си.
Разбира се.
Е, ще тръгвам. Теди, трябва да тръгвам. Дай прегръдка.
Наистина ли трябва? - Само за една нощ е.
Ще ти се обадя сутринта. Трябва да е в училище до 8 ч.
Ясно.
Успех с подреждането. - Благодаря.
Приятна вечер. Чао.
Знам, че рожденият ти ден е след няколко месеца,
но продавачът каза, че е последен модел. Дръпни плика, моля.
Електрическо влакче!
Да, има и стрелка, за да сменяш релсите.
Искаш ли да го сглобим сега? Например до палатката.
Първо трябва да пиша домашни. - Какво? Още е рано.
Знаеш ли? Напиши си домашното, после ще го сглобим.
Искаш ли? - Добре.
Татко? - Да.
Знаеш ли латински? - Знам доста юридически термини.
Добре, трябва да спрегна глагола gaudere. Означава "радвам се".
Gaudeo, gaudes, gaudet, gaudemus, gaudent.
Дали във второ лице множествено число е gaudetis ?
Искаш ли да отидем на кино?
Забавихме добива от тези осем помпи,
но търсенето нарасна и ни трябва суровина,
затова да отворим кранчетата и да ги пуснем.
Г-н Маккъчън, този човек твърди, че има среща с вас.
Казвам се Дик Райл, господине. Работех с покойния ви син.
Оставете ни за малко.
Съжалявам, че ви занимавам с това толкова скоро,
но Брукс не ми е плащал от няколко месеца.
Дължеше ми точно 240 долара.
Нямам документ, затова реших, че трябва да говоря с вас.
Няма проблем, г-н Райл. Дълговете трябва да се плащат.
Преди да уредя сметките на сина си, искам уверение от вас.
Уверение ли? - Да.
Ако някой ви попита нещо за сина ми,
ще кажете, че никога не сте работили с него.
И без това щях да си мълча.
Но ми звъняхте, оставяхте ми съобщения.
Дойдохте тук. Да си мълчите, значи нещо съвсем друго -
напълно да изтриете спомена за това от ума си. Завинаги.
Разбирам. - Надявам се, но трябва да се уверя.
Мисля, че дългът на сина ми е изплатен, г-н Райл.
Хайде, Райл, ставай.
Така.
Добро утро, Теди. - Добро утро, г-це Еймс.
Виж, казах, че ще говоря с нея и няма да загазиш.
Не мисля, че има забрана
да водите сина си на училище с мотоциклет.
Макар че някои от родителите ви изгледаха доста странно.
Да, вижте, Теди не си дописа домашното.
Снощи спа у дома. Приятен ден, малкият.
Чао, татко. - С Линда сме разведени.
На Теди не му личи и мисля, че съучениците му не знаят.
Сигурен съм, че Линда иска да си остане така. Заради Теди.
Да, разбирам ви. - Снощи за пръв път спа у дома.
Исках да се забавлява и го заведох на кино.
Кой филм гледахте? - "Кинг Конг".
Нямаше ли отворено кабаре? - Радвам се, че ви е забавно,
защото сънува кошмари заради скапаните динозаври.
Простете за израза.
Няма да ви се сърдя, нито за израза, нито за избора на филм.
И ще кажа на Теди, че може да си допише домашното довечера.
Добро утро, Ванеса. Едно, две, три, четири, пет...
Добро утро, Мериън. - Господин Мейсън...
Отказаха да се запишат.
Г-н Маккъчън, ако искахте да говорим, можехте да се обадите.
Ако исках да ви се обадя, щях да го направя.
Какво искате?
Млекарница "Мейсън" беше семейната ви ферма, нали?
Да. - Значи разбирате от хубави коне.
Може би не знаете откъде идва млякото.
Ако издоите кон, ще загазите.
Едни от най-топлите ми спомени са как яздим с Брукс.
Ездата е чудесен завет за всеки син.
Защо поехте случая?
Изкарвахте добри пари с нишовата си кантора.
Може би ме привличат предопределени дела.
Ровите се в миналото на сина ми.
Бих искал да си намерите друга дупка, в която да копаете.
Коя дупка бихте препоръчали?
Някоя без кал, с която да петните името му.
Трябва да разберете какво причини кончината на Брукс
на вдовицата и децата му...
А честно казано, и на мен самия.
Синът ми имаше и друга страна на характера, като всички нас.
Тази страна включва ли Норийн Лоусън?
Срещал съм много типове като вас, г-н Мейсън.
Мислят се за богопомазани спасители, за мъченици на каузата си,
За мен е въпрос на справедливост.
Смятате ли, че като отървете братята Гаярдо,
животът им изведнъж ще тръгне в по-добра посока?
Мисля, че и двамата знаем, че при вас важи точно обратното.
Горкичката Емили Додсън. През какво преминахте заради нея.
Мястото й беше в затвора, но вие се постарахте
да я освободите, и за какво?
За да се удави в езерото Тахо ли?
Г-н Мейсън, дори когато печелите, все пак губите
и в крайна сметка какво ви остава?
Емили може да ме е разочаровала,
но въпреки доброто му потекло,
не забравяйте, че стоя пред вас заради сина, който ви е разочаровал.
Ако продължавате да проучвате сина ми, ще ви закопая.
И на никого няма да му мигне окото.
Свободен сте.
Какво?
Кога научи за това? - Преди три месеца.
Защо не ми каза?
Не знам. Наистина не знам.
Започнах да получавам картички преди време,
но мислех, че само си говори.
Какво трябваше да направя? - Потърсила е помощ от теб.
Да, защо ми го е причинила? Не се постъпва така -
да кажеш на някого, че ще се самоубиеш, за да идеш при детето си.
Звъниш на психиатър, не на адвоката си.
Можеше ти да й намериш психиатър.
Да не мислиш, че не мисля постоянно за това?
Трябваше да отида при нея.
Трябваше да я спра, трябваше...
Може би щях да мога да я вразумя.
Нямаше да го направиш. - Да, но бих могъл.
Дела, не очаквах наистина да го направи.
За бога, Пери,
това ли си правил през цялото време?
Отказваше криминални дела, а аз стъпвах на пръсти около теб
само защото си се разкъсвал заради Емили?!
По дяволите, Пери, трябваше да ми кажеш.
Говорех сериозно, че заедно сме в кюпа. С теб сме партньори.
Но ти винаги действаш сам, нали?
Съжалявам.
Остави ги на леглото.
Да си давал пистолети на тези момчета?
Ще го приема като потвърждение.
Не се надявах отговорът да е такъв. Никак даже.
Ще задържа другия 32-ри калибър като разход за дейността ти.
Разкарай се оттук.
Мамка му.
Превод МАРИЯ ПЕТРОВА
Епизодът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО