Můžu si vás vyfotit? Tak úsměv.
17 vyhrává.
Konec sázek. Konec sázek.
Haló, kamaráde. Haló...
- Hoří! V kuchyni hoří! - Hoří! Hoří!
PERRY MASON II. 1. díl: Devátá kapitola
Dobrýtro, Walte.
- Kdo jste? - Dobré ráno, pane Masone.
Marion Kangová, vaše nová sekretářka.
- Moje co? - Můžete se zapsat?
Na Bronsonově škole pro sekretářky nás učili,
že nejdůležitější je zapisovat, kdo...
Ano, přijala jsem sekretářku.
Protože, jak pořád říkám, někdo musí brát telefony,
- brát vzkazy, vést knihy. - Vždyť nezaplatíme ani...
A když musím dělat práci za Marion, nemůžu s tebou dělat tu svoji.
Tak jsme se dohodli. Jsem tady a sedím u stolu.
Abys ji zaplatila, musíš ten stůl prodat.
Poslední dluhy po E.B. se doplatily prvního v měsíci.
A co zbylo z toho, co jsi přidal z prodeje farmy,
plus od současných klientů, to by mělo... Máme... Dále!
Máme na měsíční nájem i na plat pro sekretářku.
Děkuju.
Dům je psaný na pana Burkhardta,
takže se musí přepsat na spoluvlastnictví,
aby všechno dostala paní Burkhardtová,
kdyby on umřel dřív.
A pozůstalost toho, kdo přežije,
se rovnoměrně rozdělí mezi tři děti.
- Theobalda, Brunu a Englebertu. - Krásná jména.
Nikdo z nich by v pohádce určitě nechtěl vařit dítě.
Bruna zdědí stolní hodiny a vázu s labutí.
Engleberta matčinu brož se sedmikráskou.
Theobald otcovu sbírku pivních korbelů.
Theobalde, ty jsi vážně klikař.
- Hele... - Co?
Můžeš se soustředit, prosím?
Vždyť jo.
Ty jsi najednou chtěl skončit s trestním právem a dělat civil.
Tohle je civil.
Tys řekla, že civilní právo firmu udrží. Jsem jen praktickej.
A od kdy?
- V kolik je zítra ten soud? - V devět.
Devět nula nula. Praktický.
Praktický člověk by si vedl diář.
Nepotřebuju. Mám sekretářku.
- Tohle vám přišlo. - Děkuju.
Díky, Marion.
PRO: MASON OD: STRICKLAND
Co, dobrý?
Děkuju, žes to zvládla.
To víš.
Bylo to... Jiný.
Večer pracuju na lodi.
Přijdeš tam?
Možná.
Ty, buď tak hodná.
Až odejdu, počkej 10 minut. Pak můžeš jít.
Old fashioned a Reuben sendvič, Georgi.
Jistě.
Už jsi je dočetl. Stejně čteš jenom vtipy, Cliffe.
- Tati. - Drahoušku.
Drahoušku...
- Našli jste něco, kluci? - Koníka.
- Jo. - To je hezký.
Objednala jsem jim nanuky. Chceš taky?
Už jsem si něco objednal.
- Ahoj, otče. - Kdes byl, Brooksi?
Přece tady.
Už ani nevím, kdys byl v klubu naposledy.
Pořád to tu není, jak jsem si to představoval,
když jsem to zakládal.
Ale je tu krásný výhled.
Pozoruhodné, do jaké dálky jsou odsud vidět lodě.
Taková senzace to být neměla.
Chtěli jsme Luxe jen poškodit, ne ho zničit.
Ale ten oheň se vymknul z rukou.
Nebylo by chytřejší tu loď poškodit v den,
kdy není po okraj přecpaná svědky?
Promiň, tati, já...
- Co mám říct? Napravím to. - Ne.
Už nic nenapravuj, Brooksi. Je konec. Musíš se stáhnout.
Ale zrovna jsem...
Stáhneš se z místa ve firmě. Ukončíš svoje zájmy v hazardu.
A necháš těch kravin s baseballovým týmem.
Ten baseball se rozjíždí.
Je o něj zájem ve čtyřech městech. Je to blízko, tati.
Já něco buduju a má to smysl.
Budování chce pevné základy.
A ne to tvoje těkání mezi nesmysly. To je pevné jako hrad z písku.
A víš, že reklamu na stadionu chce nejmíň 20 firem?
- Mám Chesterfield, Goodyear... - Brooksi! Dost.
Nech si poradit a skonči s tím.
Buď se svými kluky. Soustřeď se na tu charitu.
To je úctyhodné dědictví.
Pane Masone?
Jak jste se sem dostala?
- Myslíte si, že budu... - Co?
Vy... Myslíte... Že...
Myslím co?
Ctěný pane Masone, kdy budu zcela očištěna?
Neustále žádám Boha o radu, ale obrací se ke mně zády.
Ctěný pane Masone, co jsme u soudu získali?
Jakou cenu má moje svoboda?
Můj malý Charlie pořád nežije.
Ctěný pane Masone,
dnes by měl Charlie druhé narozeniny.
Toužím se k němu připojit.
Ctěný pane Masone, myslíte, že mi bude někdy odpuštěno?
Ctěný pane Masone... Ctěný pane Masone...
Povstaňte.
Můžete se posadit.
- Promiň. - Proč kulháš?
Nekulhám.
Pane Purtelle,
jak dlouho jste pracoval v Sunny Marketu?
Sedm let. Z toho tři jako vedoucí.
A jak se k vám majitel firmy, pan Gryce, choval?
Byl to přísný šéf.
Zvýšil se vám plat hodně, když jste se stal vedoucím?
To sotva.
A přesto jste se podílel na návrhu vzhledu obchodů pana Gryce?
- Je to tak? - Je to tak.
A od té doby
se v obchodech zvýšily prodeje
o úžasných 60 %,
dokonce i v této době.
A uznal pan Gryce vaše zásluhy za ten návrh?
- Dal vám za to nějakou odměnu? - Ne a ne.
- Mluvil jste s ním o tom? - Mluvil.
A řekl, že jestli se mi to nelíbí, můžu se sebrat a jít.
A to jste také udělal. A co jste udělal potom?
- Otevřel jsem si vlastní obchod. - Otevřel jste si vlastní obchod.
Šel jste za svým snem.
Následoval jste přirozený pokrok Bohem daného kapitalismu
a podnikavosti, jež učinila tuto zemi velkou!
To má být otázka, Ctihodnosti,
nebo chce pan Kellard odříkat výpověď svého svědka sám?
Pane Kellarde, omezte se, prosím, na relevantní otázky.
Jistě, Ctihodnosti.
Je to ale těžké, když mám čest zastupovat tohoto skvělého muže.
Nechci se plést mezi dva zamilované muže,
ale to taky neznělo jako otázka.
A není to řádná námitka, pane Masone.
Pane Kellarde, můžete pokračovat ve výslechu.
Proč tu dnes jste, pane Purtelle?
Protože podle Sunnyho Gryce jsem mu kradl nápady na obchod.
- Ale vy jste nic neukradl, že? - Jak bych mohl?
- Vždyť to byly moje nápady! - Vaše nápady. Vaše metody.
Z vašich návrhů Sunny Gryce silně profitoval,
a teď tvrdí, že jsou jeho, a kvůli tomu vás žaluje.
Chce odstranit všechnu konkurenci.
Námitka!
Promiňte. Nemůže mluvit o tom, co chce náš klient.
Zařídím to. Námitka, Ctihodnosti.
Pan Purtell neví, co můj klient chce, či nechce.
Přijímá se.
Pane Purtelle,
domníváte se, že Sunny Gryce vás chce vytlačit z podnikání?
Ano, myslím, že mě chce zničit.
Víc otázek nemám.
- Co to děláš? - Chci něco zkusit.
O tom jsme mluvili. Musíme stanovit...
Víte, co mi chutná, Ede?
Křupavé cereálie Quaker.
Většinou je jím z krabice, jako popkorn.
Dokonce jsem si je vzal do kina.
Kde je u vás v obchodě najdu? Ve které uličce?
- V šestce. - V šestce. Zajímavé.
Stejně jako... u Sunnyho.
Jsem taky velký ctitel šunky Underwood Deviled Ham.
Je dobrá do sendvičů. Kde ji máte?
- Ulička 12. - Stejně jako u Sunnyho.
A co Bromo?
Kdyby se mě na to ptaly cereálie v uličce 6 a šunka v uličce 12.
- Ve dvojce. - Jako u Sunnyho.
Tak to bychom měli tři ze tří.
Takový průměr odpalů by vám Lou Gehrig záviděl.
Pane Purtelle, myslíte si, že Henry Ford platí konstruktéry,
aby vynalézali pro jeho firmu,
a čeká, že pak dají výpověď,
vynaleznou to znovu pro sebe a budou to prodávat?
Ne, tak to není, pane Masone.
Kdybyste věděl něco o trhu,
pak byste taky věděl, že zboží má v obchodě logické umístění.
Je to stejné v každém obchodě.
Nijak to nesouvisí s tím, co mě Sunny Gryce naučil.
Jaký je slogan Sunny Marketu?
- Vše pod jednou střechou. - A vašeho obchodu?
Vše pod naší střechou.
Díky, že jste změnil pár písmen.
Ctihodnosti.
Pro Sunnyho jsem to vymyslel já.
Když jste byl zaměstnán u pana Gryce,
dostával jste plat za všechno, co jste tam dělal,
a věděl jste, že to děláte pro Sunny Market.
Námitka. Teď vypovídá pan Mason.
Přijímá se.
Pane Purtelle, znáte tuto fotografii? Víte, odkud je a co je na ní?
Ano, moje kancelář v mém obchodě. Kde jste ji vzal?
Když se podíváte na tuto zvětšeninu,
přečtete název na hřbetě toho šanonu?
Já jsem u něj nekradl.
Ale to tam napsáno není.
Stojí tam "Příručka vedoucího Sunny Marketu".
Ctihodnosti, chci to přidat k důkazům, položka D.
Mám to, protože jsem to napsal. Já to napsal.
A zaplatil vám za to ten, kdo čekal, že budete tak loajální,
že to neukradnete pro svoje účely.
- Víc otázek nemám, Ctihodnosti. - Ne, to není... Jsou to moje nápady.
On mi je ukradl! Vy to nechápete?
Chce mě zničit. To není fér! Jak jste se dostal do mé kanceláře?
- Pane Purtelle... - To není správný!
Pane Purtelle, můžete odstoupit.
Proč jsem musela celou noc něco hledat,
když to všechno zahodíš a uděláš si, co chceš?
Vím jistě, že jsem nám ten případ vyhrál.
Vidělas, jak se porota tvářila na tu fotografii?
A nebylo to kvůli krvi, co máš na kalhotách? Cos dělal?
Večer jsem cestou domů dostal na motorce smyk.
- Cestou domů? - Jo.
Ten krám jsi měl prodat už před pěti měsíci,
když nám tím ten úchyl zaplatil.
Byl v maléru, sháněl právníka. Nic jiného neměl.
- Byl to zloděj. -Živil rodinu.
- Kradením motorek. Je kradená. - Mě to baví.
Jo. Krásně jsem si s ní užila.
Sakra, máme schůzku s možným klientem.
- Ty tam asi nepůjdeš. - Mně to nevadí, stejně nemám hlad.
Útrapy, které jste prožili, jsou nepředstavitelné.
Váš duch se ale nedá zlomit.
A my uděláme vše, co lze, aby se nikdy nezlomil.
Když je někdo v nouzi, pomůžeme mu.
Proto chystáme plány na otevření dalších pěti dobročinných
McCutcheonových jídelen, jako je tahle.
Tato strašná doba brzy pomine.
Vás a vaše rodiny
i toto skvělé město čekají lepší dny.
A proto jsem si řekl,
že je vhodný čas na nečekané oznámení.
Bakeu, pojď sem.
Nadhazovače St. Louis Cardinals Bakea Matthewse znáte, že?
- Co ta ruka, Bakeu? - Jo, dobrý, dobrý.
Dokážeš nalévat polévku, doufám?
To se vsaď.
Bakea jsem pozval proto, že chci něco oznámit.
Do města přivedu tým baseballové ligy
a bude hrát na McCutcheonově stadionu!
A co to znamená? Za prvé to znamená práci.
Ale víc než to. Naše město je důležité.
Bude fandit hochům s názvem města na hrudi.
Města, jež jste postavili. Města, jež patří vám.
A týmu, jenž patří vám!
Lydelle, chcete něco říct?
Nejsem tak výmluvný jako můj syn.
A polévka, myslím, chladne.
Děkuji.
Ten tým je už domluvený?
-Řekl jsem, že to udělám, tati. - No, už musíme jít, Lydelle.
Co?
Chci ti říct,
že na policii se začalo povídat o tom Luxu.
Pár kluků poslali na výslechy majitelů jiných lodí.
- Takže, kdyby se něco dělo... - Zvládnu to.
Kdyby se něco dělo, neříkej víc, než musíš. Jasný?
Nechtěj je přechytračit. A pamatuj si jejich jména.
Viděls moje reklamy v Timesech a v Examineru?
Chtěl jsem, ať jsou pod článkem o požáru Luxe.
Dnes večer u nás bude narváno.
- To doufám. - Holcombe, tohle nám vyjde.
Už to běží.
A co když ne? Tohle není jako zaplatit mi tenis.
Vrazil jsem do toho svoje životní úspory.
Jo. Ale neříkej mi,
že tě nebaví dělat ranaře v drahým podniku,
a ne jen zatýkat ožraly a dělat šťáry v bordelech.
Nejen ranař. Partner.
Dobře. Koukni, příště, až řeknu, ať s klukama poškodíš loď,
bude chytřejší to udělat v den, kdy tam není tolik lidí.
Večer se uvidíme.
Manžel začal vinuté pružiny vyrábět s bratry v roce 16.
Ale dělali jen tažné pružiny do čalouněného nábytku.
Dělali sedadla do Foxova kina ve Westwoodu.
Úžasné.
Pak se ale manžel s bratry nepohodl,
a tak jsme se rozdělili.
My budeme vyrábět kuželové pružiny pro těžké stroje.
V krizi si lidé nábytek nechávají,
takže kuželové pružiny jsou rozumné.
Je to ale pružina jiného druhu, jak asi tušíte.
Je to velmi zajímavé podnikání.
To je. Ale také jiní zákazníci
a velmi odlišný jazyk ve smlouvách.
Naše firma bude jistě schopna se o to postarat.
Viděla jste už kuželovou pružinu? Mám s sebou vzorek.
To je opravdu něco.
- Krása. -Že ano?
Omluvíte mě na chvíli?
- Musím si přepudrovat nosík. - Ale jistě.
Až se vrátím, znovu si to péro ráda prohlédnu.
Brzy přijdou.
Dalo by se z toho vycouvat.
Prosím?
Napadlo mě, že tam půjdu,
té babě řeknu, že jste si to rozmyslela a končíte.
Ten kšeft potřebujeme. Musím ji získat.
Vypadáte, že vám jde trochu na nervy.
Tak víte co? Já tam vletím, zařvu: "Hoří!"
a prostě se sebereme a půjdeme.
- Zatkli by vás. - To je pravda.
Ale až budeme zdrhat, můžeme šlohnout zákusky z vozejku.
To by vás taky zatkli.
Rozdělit se s vámi o čokoládový dort by za to stálo.
Měla bych se vrátit.
Ale kdybych začala omdlívat, zkuste to "hoří".
Mám ještě jinou možnost. Napadlo mě...
A co?
Takže...
Vrátíte se tam a půjdete rovnou k mýmu nablejskanýmu autu.
A svezeme se do jedný pěkný tančírny.
Dáme si napůl láhev něčeho, to je fuk čeho...
- Ona nás neslyší. To je ale... - Ne, já jenom...
Co?
Já jen že už někoho mám.
A je zdravá, nebo si na to můžu počkat?
Než ona zešediví, obě budeme nosit stahovací punčochy.
Tak podívejte.
Až si někdy řeknete, že končíte s holčičkama
a potřebujete další únikovej plán...
Možná sem přijdou Cardinals. Yankees to určitě nebudou.
Nikdo z nás za ně hrát nebude, takže na Homestead Grays nejdu,
dokud tam nebude nadhazovat Cool Papa Bell.
To se tedy načekáš,
protože žádný náš tým se tak daleko nedostane.
Jo, to máš pravdu.
Celá země ani neví, že tu nějaký barevný jsou.
A proto sem pořád chodí nějaký bílí.
Claro...
Paule, dlouho jsi neměl práci. A ten člověk tě hodně zaměstnával.
- Měla ses mě zeptat. - A tys ho měl pozvat sám.
Všechno nejlepší.
Děkuju.
Táta nás sem vodil, když jsme byli malí, chytat sumce.
- Jako ve Wattsu? - Jo.
Jo. Taky jsme je v tý bahnitý vodě chytali.
- To je váš dům? - Ne, ne. Ten je švagrův.
Jsme tu dočasně.
A Lucius se tu má dobře, je tu rodina, pomáhají nám.
Jasně.
Děkuju.
Ty fotky, co jste udělal u Purtella v obchodě, pomohly.
Paule, je mi líto, že pro vás nebylo víc práce.
Zvlášť když civilní případy moc neumím.
- No tak. Co to děláte? - Napadlo mě, že příplatek se hodí.
- To si nezasloužím, nechci. - Tak pojďte, bude dort.
Strejdo, pojď už.
- Všechno nejlepší. - Něco si přej.
Všechno nejlepší, Paule.
- Co sis přál? - Větší dort.
Tak talíře. Můžete rozdat vidličky? Děkuju.
- Jen ber. - Kdo si dá chleba?
Protože dort je můj, tak si snad radši dejte chleba.
U Sunnyho vždycky ušetříte!
Zdravím Los Angeles. Jsem Sunny Gryce.
Ano, v Sunny Marketu ušetříte peníze.
V této těžké době
držíme ceny nízko, abyste měli plné spíže.
Máme všechno, co je potřeba. Poslechněte si, co máme.
Čerstvé zboží, konzervy, deset druhů masa,
skvělé mražené sladkosti. A to vše pod jednou střechou.
Přijďte se přesvědčit do našeho špičkového obchodu.
Zaručuji vám, že od pokladny budete odcházet se zpěvem.
U Sunnyho vždycky ušetříte!
Všechno pod jednou střechou!
A to je pravda.
- Co chcete? - Purtell se chce dohodnout.
Změní vzhled obchodu,
nechá si to od vás schválit a opustí slogan.
Taky jsme vyjednali odškodné
5000 dolarů za škody a nekalou konkurenci.
Pět táců?
Pan Purtell je teď stejně nemá.
Udělali jsme audit,
ale dohodli jsme splátkový kalendář, abyste dostal všechno.
Víte, kdo se dohodne? Ten, kdo ví, že prohraje.
Ten, kdo ztratil nervy. V takové chvíli ho můžete zlomit.
Zrovna jsem asi slyšel, jak Ed Purtell prasknul.
Není vážně potřeba ho lámat ještě víc.
Pracoval u vás tak dlouho.
Byl jste ve válce, Masone?
Ano, ve Francii.
Takže stejně jako já víte,
že ve válce si nikdo slitování nezaslouží.
Tohle je supermarket, ne bitva na Marně.
Je to dobrá dohoda.
Pro mě ne. Já bojuju o život a chci mít u sebe bojovníky.
Myslel jsem, že jste to vy,
ale asi ne, protože bojovníci zabíjejí.
Vy na to asi nemáte, abyste to dodělal.
Mám hledat jinýho bojovníka?
- Ne, ne, já to dodělám. - Dobře.
Dámy, tak do práce.
Tati...
Neotravuj tatínka. Ani na něj nesahej.
- Zuj se, Morrisi. - Jo, já tě slyším. Já slyším.
- Ahoj, Mo. Jak ses dneska měl? - Málem nás tam zabili.
- Srbové už zase vylezli. - No to víš. A jdou po nás.
Jsou to sráči, asi neumí trochu ubrat.
Mo, nemluv tak.
Jdu tam.
To bude paní Steinbergová.
Říkala, že se staví a přinese mně a Claře nový střihy na šití.
Přejete si?
Jo, já jsem přišel za ním, tamhle.
- Pojďte, pojďte - Nepozveš kamaráda dál, Paule?
Vyřídím to, Pearl.
Nechtěl jsem rušit u večeře.
Co tu chcete?
Mason říkal, že možná sháníte práci. Melvin Perkins.
Víte, kdo to je? Černej král Central Avenue.
Patří mu hotel Birch.
Patří mu L.A. Register, noviny pro barevný.
A pod pultem má ještě pár dalších kšeftů.
Ale to vy víte.
U státního návladního se povídá,
že by ho chtěl někdo sejmout.
- Kdo? - To se neví.
Šeptají si to mezi sebou. Já se nic nedozvím.
Ale Burger nechce, aby se to stalo.
Takže máme zjistit, kdo o to má zájem,
a chce, aby někdo Perkinse hlídal.
Proč já?
Perkins má sídlo v The Birch.
A to je hotel pro barevný.
Chceme vědět, kdo se tam pohybuje.
Přátelé, nepřátelé.
Kdo ho sleduje. Kdo po něm může jít.
Jestli nějaký kšefty nevadí někomu, komu by neměly.
Ohlásíte, co se děje, a pomůžete nám ho ochránit.
Návladní zaplatí osm dolarů za den plus výdaje.
- Vyhovuje vám to? - To by šlo.
Hezkej večer.
Porota ve věci Gryce versus Purtell
rozhodla ve prospěch žalujícího, Sunnyho Gryce.
Soud nařizuje
přiznat panu Gryceovi plnou sumu, 50 000 dolarů.
- Mohu, Ctihodnosti? - Prosím.
Pan Purcell nemá dost finančních prostředků,
aby zaplatil jen část této sumy.
Jeho aktiva jsou necelých 500 dolarů.
Tohle Panu Gryceovi do smrti nesplatí.
Jste si tím úplně jistý?
Ctihodnosti, můj klient
má pro nesnáze pana Purtella pochopení.
Nepřeje si, aby žalovaného tak obrovský dluh zničil.
A tak je pan Gryce velkoryse ochotný
vzdát se dluhu výměnou za to,
že pan Purtell přenechá svůj obchod panu Gryceovi.
Pane Kellarde?
Děkuji.
No tak. Řekla bych, že máme na co si připít.
- Na E.B. Byl by na nás hrdý. - Myslíš?
Řekl by, že jsi advokátský machr.
Spíš sup, co obírá poslední zbytky z kostí Eda Purtella.
To, co Sunny chtěl, se mi nelíbí jako tobě.
Ale o případu rozhodla porota, ne my.
Co teď bude s tím nešťastníkem?
Kdo ponese vinu za to, co se stane?
Ale, ale. Jste úplně jako z toho filmu o Matě Hari,
když se tu schováváte.
Garbo se asi bavila víc.
Prý jste vyhráli. Blahopřeju.
Jo. Zničili jsme mu podnikání. Hip, hip, hurá.
Víte, co je váš problém, Masone?
- Hamiltone, teď se to nehodí. - Ne, ne, Hame. Povídejte.
Tohle nemá cenu.
Navzdory svému skličujícímu cynismu
pořád věříte ve spravedlnost.
A vy ne? Jste státní návladní, proboha.
A kancelář máte v Paláci spravedlnosti.
Obří, okázalé budově, co má vypadat, že je tu 500 let.
A je tu jen šest. Vy nevíte, co prodáváme?
Žádná spravedlnost není. Jen iluze spravedlnosti.
Iluze spravedlnosti...
Představa, že lidé věří, že pravda vždycky zvítězí.
Padouši dopadeni. Dopadli je ti hodní.
Proč jste státní návladní?
Nebo jste jen iluze státního návladního?
Já jsem hrdina toho příběhu.
A dokud lidé věří ve spravedlnost
a dokud je systém, který vypadá, že to tak je,
dělám to, za co mi město platí.
Kdo by se na tom chtěl, sakra, podílet?
Myslí si všichni, že je Mason nenávidí,
nebo jen jeho přátelé?
To podle toho.
- Co piješ? - Bourbon, čistý.
Pane? Totéž.
- Je tu tvůj oblíbený barman. - Vážně?
Snad si radši dám suché martini.
- Ty teda máš náladu. - A ty?
- S touhle společností je mi líp. - A ty a Hazel?
- Mezi vámi všechno v pořádku? - Fajn. Bez komplikací a fajn.
Ale možná škola a práce,
teď na něco komplikovanějšího nemám čas.
Asi si chystáte mimořádně nudný život,
slečno Streetová.
Výborně.
Taková nuda to není. Občas se naskytne milé překvapení.
Claro... Můžeš se smát.
Šoupni se trochu doprava. Jo, dobrý. To je ono, to je ono.
Brouku, Lucius začíná zlobit. Mám obavy, že exploduje.
Už jde. Trochu doleva. Maličko. Skvěle.
- Co dělá? - Dobrý, Claro. V pohodě.
Tak jo, půjdeme.
Vydrž ještě. Jo.
Paule...
Dobrý, dobrý. Jděte.
- Sejdeme se doma. Jo? - Dobře.
Střílej, Charlesi! Střílej!
Kde je? Střílej, Charlesi.
Ale ne. To ne. Šerif Phillip ti zastřelil koně.
Zkusíme to znova, ale teď já zastřelím tebe.
- Zítra. Teď musím pryč. - Tak jo.
- Jdeš za Bakem Matthewsem? - Jo.
Dokončit podrobnosti stěhování baseballového klubu.
- Dáš mu podepsat kartičku? - Nějak jsi ji zmuchlal.
- Políbíme minci pro štěstí? - Dobrý nápad. To vždycky zabere.
Tak, a do postele, kluci.
- Dobrou, tati. - Dobrou.
- Dobrou noc. - Dobrou noc.
V Clevelandu jsou nečekaně hezký holky.
Moc rád tam jezdím.
V Pittsburghu jsou slušný šance, ale zboží nic moc.
Proto odtamtud hráči rádi chodí jinam.
Byli jsme za všemi, Brooksi. Ve všech městech.
Nikdo nechce stěhovat svůj tým do Los Angeles.
Ukázali jste jim fotky stadionu?
- A model? A čísla? - Počet obyvatel, finanční údaje.
Dal jsem jim všechno, kromě čísla na Glorii Swanson.
Třikrát whiskey, prosím.
Jako tvůj právník a přítel ti říkám, že ten nápad je...
Řekls, že je to nejrychleji rostoucí město na světě?
To je nezajímá.
Majitele by mělo. Výhody musí vidět komisař.
To ne. Řekl, že žádný ligový tým
nikdy nehrál západně od Mississippi.
- Pro ně je L.A. něco jako Mars. - Dinosauři zasraný.
Novinářům jsi ten tým neměl slibovat, Brooksi.
Tým mít budeme. Je to budoucnost.
Yankees, Cubs.
12 000 fanoušků na každým zápase.
Pro nikoho nejsme baseballový město.
Postavil jsem obří stadion, abych dokázal, že jsme.
V New Yorku jsou tři týmy.
V Chicagu dva. Nám stačí jeden. Jeden mizernej tým.
- Lidi ale znají východ. - Východ je na hovno, Bakeu.
Tohle je pro baseball ideální město.
Chce sem celá země, ale pro ně jsme pořád zapadákov.
My, kam chtějí všichni!
Sní snad někdo, že se odstěhuje do Cincinnati?
- Jenom si vyčistím zuby. - Tak pojď.
Chuděro.
- Budeš tu dlouho? - Ne, hned jsem v posteli.
Claro, žes pozvala Masona, to bylo dobře.
Kdyby ne, ten kšeft bych nedostal.
- Musím to udělat pořádně. - Já vím.
- Jak vyšly? - Dobře, dobře. Podívej se?
Nejlepší.
Je nádherná.
Líbí se ti?
Sídlo Anity St. Pierrové. Anita St. Pierrová osobně.
Podívejte, napočítám do pěti,
a když neřeknete, o co jde,
nebo neuděláte hodně sprostou poznámku,
budu to muset položit.
Tady Della... Streetová.
Jaká Della Streetová?
Viděly jsme se na toaletě.
Dala jste mi vizitku.
Dámám jsem na toaletě dala už hodně vizitek.
Ledaže...
Ledaže jste ta šarmantní pusa,
asi pět stop sedm palců,
ocelově modré oči hluboké jako Arabské moře.
Pak si vás asi matně pamatuju.
To se mi ulevilo.
Protože kromě excelentní grafiky vaší vizitky
jste na mě ničím jiným ani trochu nezapůsobila.
To by bylo hezký, ambasador týmu.
Mohl bych si vrznout.
- Vem to. Neskončili jsme. - Brooksi...
Může je sem pozvat guvernér. Provést je tu.
Prvotřídně, aby to majitelé viděli na vlastní oči.
- Jistě. - Jo, to může zabrat.
Projednáme to.
Sakra. Bakeu. Bakeu!
Dej si, co chceš, stejně to nezaplatíš.
Není to legální, takže to ani neexistuje.
Takže za co platit?
Dám si žitnou. Děkuju.
- Dej mu tu dobrou. - Děkuju.
Hrozný, co jsi s tím udělala.
Když ti na tvým domě tak záleží, neměl jsi ho nechat hnít.
- Něco jsem z něj udělala. - Jo. A to úplně nejhorší.
Nevím, co si myslet o fotce mojí babičky,
co visí nad barem.
Je naše patronka. Chrání to tady.
No tak. Tobě se tu stejně nelíbilo.
A když jsi odešel, přestala jsem se ti líbit i já.
Tak proč ses vrátil?
Je spousta míst, kde bych být nechtěl.
A tohle je teď to nejmíň špatný.
Pořád otrávenej?
Pamatuješ, říkala jsem ti o jednom místě,
na konci Baja, v Mexiku.
Cabo San Lucas. Je to díra, ale možná to bude skvělý.
Letadlem tam dostanu lidi na dvě zastávky.
Koupila jsem tam lacino pozemek.
Komu jsi kvůli tomu ukradla farmu?
Začnu ranvejí a hotelem. Pak budu stavět dál.
Dá se tam skvěle zašít. Můžeš být tím, čím chceš.
Nebo třeba nikým.
Za tři dny tam odletím.
Abys byla nikým.
- Salud. - Salud.
České titulky Vladimír Fuksa Iyuno 2023