Може ли да ви снимам? Усмихнете се.
Печелившо число - 17.
Край на залозите.
Ей, приятел! Сервитьор!
Пожар! Пожар в кухнята! - Пожар! Има пожар!
П Е Р И М Е Й С Ъ Н Девета глава
Добро утро, Уолт.
Коя си ти? - Добро утро, г-н Мейсън.
Аз съм Мериън Кенг - новата ви секретарка.
Моля? - Бихте ли се вписали?
В секретарската школа ни учиха, че е важно
да записваме кой... - Да, наех секретарка.
Отдавна повтарям, че някой трябва да вдига телефона,
да води записки и архив. - Не можем да плащаме...
Ако аз върша нейната работа, не мога да си върша своята.
Уговорката ни беше, че имам място на масата.
Ще трябва да продадеш масата, за да й плащаш.
Миналия месец изплатихме дълговете на И Би.
С останалите пари от продажбата на фермата
и таксите от клиентите, колкото и да са малко... Влез!
Ще имаме пари за месечните разходи и нейната заплата.
Благодаря. - Къщата е на името на г-н Бъркхарт,
ще искаме да станат съсобственици,
за да я наследи г-жа Бъркхарт, ако той почине преди нея.
Имуществото на втория починал
ще се разпредели поравно между трите им деца -
Теобалд, Бруна и Енгелбърта. - Красиви имена.
Едва ли някой от тях би сварил дете като в приказка.
Бруна ще получи будилника и вазата лебед.
Енгелбърта получава брошката с детелина на майка си.
Теобалд - колекцията бирени халби на баща си.
Теобалд, ти си голям късметлия.
Хей! - Какво?
Може ли да се съсредоточим? - Съсредоточен съм.
Ти поиска да се откажеш от наказателното право.
Така е при гражданските дела. - Според теб така ще сме на печалба.
Проявявам прагматизъм. - Откога?
В колко е делото утре? - В 9 ч.
В 9 ч. сутринта. Практично.
Практичните хора си записват графика.
Няма нужда, имам секретарка.
Тези писма са за вас. - Благодаря.
Благодаря, Мериън.
Добре ли си?
Благодаря, че прояви разбиране.
Няма за какво.
Беше доста... различно.
Довечера ще работя на кораба.
Ще дойдеш ли?
Може би.
Слушай, направи ми услуга.
Изчакай 10 минути, след като изляза.
После може да си вървиш.
Коктейл "Олд Фешънд" и сандвич с телешко, Джордж.
Да, господине.
Я стига, и без това четеш само анекдотите, Клиф.
Татко! - Скъпа!
Скъпи...
Какво открихте, момчета? - Морско конче.
Да. - Много е интересно.
Поръчах сладолед за момчета. Ти искаш ли?
Току-що си поръчах нещо.
Здравей, татко. - Къде беше, Брукс?
Тук.
Не помня кога за последно си идвал в клуба.
Когато основах клуба, не си го представях така.
Все пак гледката е прекрасна.
Изумително е колко навътре в океана се виждат корабите.
Не биваше да е толкова грандиозно.
Исках само да саботираме "Лукс", не да го унищожим.
Но пожарът излезе извън контрол.
Защо не го саботирахте през деня,
когато няма толкова много очевидци?
Съжалявам, татко. Аз...
Какво да ти кажа? Ще се погрижа. - Не.
Вече няма да се грижиш за нищо, Брукс. Време е да се оттеглиш.
Но аз... - Оттегляш се от поста във фирмата,
от хазарта, от глупостите с бейзболния отбор.
Градът ще има бейзболен отбор.
Четири града проявяват сериозен интерес. Успехът е близо, татко.
Ще изградя нещо значимо.
За да градиш, трябва солидна основа.
Всичките ти начинания са такива -
нестабилни като пясъчен замък.
Знаеш ли, че най-малко 20 фирми искат да рекламират на стадиона?
"Честърфийлд", "Гудиър"... - Брукс, престани!
Послушай съвета ми и се оттегли.
Прекарай време с децата си, наблегни на благотворителна дейност.
Това е завет, достоен за възхищение.
Господин Мейсън.
Как влезе тук?
Вярвате ли, че аз ще... - Какво?
Вярвате ли... че аз...
Какво да вярвам?
Скъпи г-н Мейсън, кога ще бъда напълно пречистена?
Все моля Бог да ме напътства, но Той сякаш ми е обърнал гръб.
Скъпи г-н Мейсън, какво спечелихме в съда? Колко струва свободата ми?
Синът ми Чарли още го няма.
Скъпи г-н Мейсън, днес Чарли щеше да стане на две.
Отчаяно искам да отида при него.
Скъпи г-н Мейсън, вярвате ли, че греховете ми ще бъдат опростени?
Скъпи господин... Скъпи г-н Мейсън...
Всички да станат.
Може да седнете.
Извинете. - Защо куцаш?
Не куцам.
Г-н Пъртел, колко години работихте в "Съни Маркет"?
Седем, три от които бях управител.
Как се държеше собственикът г-н Грайс с вас?
Беше суров шеф.
Заплатата ви увеличи ли се, като станахте управител?
Малко. - Но вие сте помогнали
с подредбата на магазините на г-н Грайс.
Нали така? - Да.
И оттогава продажбите му са се увеличили
с цели 60 процента,
дори в тези трудни времена.
Г-н Грайс призна ли заслугите ви в това отношение?
Компенсира ли ви по някакъв начин? - Не.
Повдигнахте ли въпроса пред него? - Да.
Каза ми, ако не ми харесва, да се омитам.
Направили сте точно това. Какво направихте после?
Отворих свой магазин. - Отворихте свой магазин.
Преследвали сте мечтата си.
Следвали сте естествения прогрес на капитализма и трудолюбието,
характерни за великата ни страна! - Това въпрос ли е, г-н съдия,
или г-н Келард ще даде показания вместо клиента си?
Г-н Келард, придържайте се към задаване на въпроси.
Разбира се, г-н съдия, но ми е трудно,
защото се гордея, че представлявам прекрасен човек.
Не искам да заставам между двама влюбени, но и това не беше въпрос.
А това не е подходящо възражение, г-н Мейсън.
Г-н Келард, продължете с въпросите.
Защо сте тук днес, г-н Пъртел?
Защото Съни Грайс твърди, че съм откраднал идеите му.
Но вие не сте откраднали нищо. - Как бих могъл?
Това бяха моите идеи! - Вашите идеи, вашите методи,
вашият проект, от които Съни Грайс се е облагодетелствал,
а сега твърди, че са негови, и ви съди?
Той иска да премахне всички свои конкуренти.
Възразявам!
Извинете. Той не може да знае какво иска клиентът ни.
Остави на мен. Възразявам, г-н съдия.
Г-н Пъртел не знае какво иска или не иска клиентът ми.
Приема се. - Г-н Пъртел,
смятате ли,
че Съни Грайс иска да ви доведе до фалит?
Да, смятам, че иска да ме смаже.
Нямам повече въпроси.
Какво правиш? - Ще пробвам нещо.
Говорихме, че трябва да установим... - Ед, знаете ли какво обичам аз?
Овесени ядки. Ям ги направо от кутията, като пуканки.
Дори си нося кутията в киното.
Къде се намират те във вашия магазин? На кой ред?
На шести ред. - На шести. Интересно.
Там са и в магазина на Съни.
Много обичам и консервирана шунка.
Страхотна е за сандвичи. Къде бих я намерил?
На ред 12. - Отново като при Съни.
А сиропът против киселини?
За мига, в който овесените ядки и шунката ми дойдат в повече.
На ред две. - Също като при Съни.
Три от три.
Дори Лу Гериг би завидял на такава успеваемост.
Г-н Пъртел, смятате ли, че Хенри Форд плаща на инженерите си
да изобретяват за фирмата му,
а после очаква от тях да отворят магазин
и да ги продават за своя облага?
Не, не е същото, г-н Мейсън. Всеки пазарен специалист знае,
че това са най-логичните места за тези стоки в магазина.
Няма нищо общо с опита ми, натрупан при Съни Грайс.
Какъв е девизът на "Съни Маркет"?
"Всички под един покрив." - А на вашия магазин?
"Всичко под нашия покрив."
Благодаря, че сте сменили две думи. - Господин съдия...
Аз измислих девиза на Съни! - Като негов служител.
Били сте компенсирани за труда си
и сте знаели, че го вършите са "Съни Маркет".
Възразявам! Сега г-н Мейсън дава показания.
Приема се.
Г-н Пъртел, мястото и вещите на снимката познати ли са ви?
Да, това е кабинетът ми в магазина. Как сте го снимали?
Ето увеличен вариант на снимката.
Бихте ли прочели какво пише отстрани на папката?
Не съм откраднал нищо от него! - Всъщност не пише това.
Пише "Наръчник на управителя на "Съни Маркет".
Г-н съдия, искаме да входираме снимката като доказателство.
У мен, защото аз съм го писал! Аз!
Платил ви е за него, като е очаквал да сте лоялен
и да не го крадете с цел лична облага.
Нямам повече въпроси, г-н съдия. - Не, аз... Това са моите идеи!
Той открадна от мен! Той е крадец! Не разбирате ли?
Иска да ме съсипе! Не е честно! Как влязохте в кабинета ми?
Господин Пъртел. - Не е редно!
Г-н Пъртел, свободен сте.
Защо цяла нощ правих проучвания,
които ти пренебрегна, за да действаш на своя глава?
Почти със сигурност ще спечелим делото.
Видя ли заседателите, като показах снимката?
Дали не се шокираха от кръвта по дрехите ти? Какво си направил?
Снощи на прибиране паднах с мотора.
На прибиране ли? - Да.
Трябваше да го продадеш още когато онзи идиот ни плати с него.
Трябваше му адвокат, а нямаше пари.
Беше крадец! - Изхранваше семейството си.
С кражба на мотоциклети. - Забавлява ме.
Да, и аз си прекарах чудесно с него.
По дяволите, имаме среща с евентуален клиент.
Явно ти няма да дойдеш. - И без това не съм гладен.
Всички вие сте преживели невъобразими несгоди.
Но духът ви е несломим
и ще направим всичко по силите си да не губите вяра.
Ако изпитвате нужда, ще я задоволим,
затова планираме да отворим още пет кухни за бедни като тази.
Този ужасен период скоро ще отмине.
Предстоят по-добри времена за вас, за близките ви и за великия ни град.
Затова реших, че днешният ден
е идеален за едно изненадващо обявление.
Бейк, ела насам.
Всички познавате Бейк Матюс - пичър на "Кардиналите" от Сейнт Луис.
Как е ръката, Бейк? - Добре е.
Готова ли е да сипва супа? - И още как!
Днес поканих Бейк тук, защото искам да обявя,
че градът ни ще има собствен бейзболен отбор от Главната лига,
който ще играе на стадион "Маккъчън".
Какво значи това? За начало - нови работни места,
но най-вече значи, че градът ни е важен.
Ще подкрепяме момчета, на чиито гърди е името на града ни.
Град, който заедно изградихме и който ви принадлежи.
И отборът ще ви принадлежи!
Лайдел, ще кажеш ли нещо?
Не съм така красноречив като сина си.
А и мисля, че супата ще изстине.
Благодаря.
Сделката с отбора сигурна ли е?
Казах ти, че ще успея, татко. - Трябва да тръгваме, Лайдел.
Е? - Само искам да знаеш,
че из отдела активно се говори за случая с "Лукс".
Няколко глупаци разпитват собственици на кораби.
Ако стигнат до теб... - Ще се справя.
Ако стигнат до теб, недей да приказваш много, ясно?
Не се прави на хитър, само им запиши имената.
Видя ли рекламите ни в "Таймс" и "Екзаминър"?
Поисках да са точно под статията за пожара на "Лукс".
Довечера корабът ни ще е пълен.
Надявам се. - Холкомб, ще успеем.
Вече постигаме резултат.
А ако се провалим? За мен това е сериозна работа -
вложих всичките си спестявания в тази проклетия.
Да, но не ми казвай, че не ти е приятно да си бияч в лъскав бар,
вместо да арестуваш пияници и проститутки.
Не съм само бияч, партньори сме.
Да. Виж, ако пак те помоля да саботираш някой кораб,
гледай да е през деня, когато няма толкова хора.
Ще се видим довечера.
Съпругът ми започна бизнеса с пружини с братята си през 1916 г.
Тогава правеха само пружини за тапицирани мебели.
Изработиха седалките във "Фокс Тиътър" в Уестуд.
Колко вълнуващо!
Съпругът ми се спречка с братята си, затова ще се отделим.
Ще произвеждаме охлювидни пружини за машини.
Заради депресията хората си пазят мебелите,
охлювидните пружини са бъдещето.
Те са съвсем различни, както сигурно се досещате.
Звучи като интересен бизнес. - Да.
Но и клиентите са различни,
съответно терминологията в новия договор ще е различна.
Кантората ни е напълно способна да се справи с това.
Виждали ли сте охлювидна пружина? Донесох една.
Много са интересни.
Красива е. - Нали?
Бихте ли ме извинили за малко?
Трябва да си напудря носа. - Разбира се.
Нямам търпение да разгледам пружината, като се върна.
Скоро ще пристигнат.
Има и заден изход, да знаеш. - Моля?
Замислих се, че мога да се върна
и да кажа на дъртата чанта, че си размислила и си офейкала.
Нуждаем се от клиенти, трябва да я очаровам.
Изглежда, имаш чар в изобилие.
Ето какво - ще се върна, ще извикам: "Пожар",
и ще опразним ресторанта.
Така ще те арестуват. - Права си.
Може да свием сладкиши от количката с десерта, докато бягаме.
Така също ще те арестуват.
Би си струвало, ако ще ям шоколадова торта с теб.
Трябва да се връщам.
Ако видиш, че задрямвам, пробвай онова с пожара.
Из главата ми се върти още един сценарий.
Какъв? - Така.
Връщаш се в ресторанта и вървиш право към лъскавия ми автомобил.
Ще те заведа в прекрасен бар за танци,
ще изпием някаква бутилка, каквато...
Тя не ни чува, но... - Не, аз...
Какво?
Вече имам връзка.
Тя в добро здраве ли е, или трябва само да почакам?
Аз и ти вероятно ще сме мъртви, преди тя да побелее дори малко.
Ето какво - ако решиш, че е време да приключваш с детските приказки
и ти трябва план за бягство...
Може да дойдат "Кардиналите", но няма да са "Янките".
Никой от нас няма да играе за тях, така че няма да отида,
докато не дойдат "Хоумстед Грейс" с Папа Бел на базата.
Доста ще почакаш, никой от нашите отбори няма да дойде чак дотук.
Имаш право.
Хората на север дори не знаят, че тук има цветнокожи.
Затова продължават да идват бели.
Клара...
Пол, от седмици си без работа. Този човек мисли за теб.
Трябваше да ме попиташ. - Да го беше поканил лично.
Честит рожден ден.
Благодаря.
Татко ни водеше тук като деца да ловим сомове.
В река Уатс ли? - Да.
Да, и ние ловяхме риба в мочурището.
Това твоят дом ли е? - Не, на шурея ми е.
Тук сме временно и е добре, че има роднини, които да помагат с Лушъс.
Разбира се.
Благодаря.
Снимките от магазина на Пъртел свършиха чудна работа.
Пол, съжалявам, че напоследък няма много работа.
Гражданските дела не изискват умения като моите.
Стига, какво правиш? - Нямаш ли нужда от пари?
Не и ако не съм ги заработил. - Хайде, време е за тортата!
Чичо Пол, ела!
Честит рожден ден! - Пожелай си нещо.
Честит рожден ден, Пол.
Какво си пожела? - По-голяма торта.
Дайте чинии! Би ли подал и вилиците? Благодаря.
Дай ги насам. - Кой иска царевичен хляб?
Тортата е за мен, вие яжте хляб.
Парите си пестите при Съни.
Парите си пестите при Съни!
Здравей, Лос Анджелис, аз съм Съни Грайс.
Да, в "Съни Маркет" ще спестите пари.
В тези трудни времена
цените ни са ниски, за да напълните килера си.
Имаме всичко необходимо, само чуйте -
пресни плодове и зеленчуци, консерви, 10 вида пържоли,
вкусни замразени сладкиши, всичко под един покрив!
Елате в сладкия ни магазин!
Обещавам, че на излизане, вие също ще си пеете...
Парите си пестите при Съни!
Всичко под един покрив!
И още как!
Какво става? - Пъртел иска споразумение.
Ще размести магазина с твое одобрение и ще смени девиза.
Ще плати 5000 долара обезщетение. - Пет бона?
Г-н Пъртел няма и толкова, проверихме.
Договорихме разплащателен план.
Споразумение иска само онзи, който знае, че губи
и се страхува. Това е моментът да пречупиш някого.
Чувам как Ед Пъртел се пропуква.
Няма нужда да го мъчиш повече.
Все пак е работил за теб доста години.
Участва ли във войната, Мейсън?
Да, във Франция. - Значи и двамата знаем,
че на война няма милост.
Това е магазин, не Битката при Марна. Сделката си я бива.
Не и за мен. Боря се за живота си, трябват ми бойци.
Мислех, че ти си такъв, но явно греша, защото бойците убиват.
Явно не ти стиска да довършиш започнатото. Да търся ли друг?
Не, ще довърша започнатото. - Добре.
Дами, на работа.
Татко!
Не притеснявайте баща си и не го пипайте.
Събуй си ботушите, Морис. - Спокойно, жено, разбрах.
Мо, как мина днес? - Едва не ни смазаха.
Пак ли онези сърби? - Да, направо ни разкатаха.
Едрите копелета не знаят как се работи бавно.
Мо, мери си приказките.
Аз поемам.
Може да е г-жа Стайнбърг.
Каза, че ще донесе нови модели за шиене за мен и Клара.
Мога ли да ви помогна? - Да. Търся онзи човек.
Хайде, дай ми го. - Пол, ще поканиш ли приятеля си?
Остави на мен, Пърл.
Не исках да ви притеснявам на вечеря.
Защо си дошъл?
Мейсън каза, че търсиш работа.
Мелвин Пъркинс. Знаеш ли кой е?
Кралят на Сентрал Авеню.
Притежава хотел "Бърч"
и "Ел Ей Реджистър" - вестника на цветнокожите.
Има и някои по-сенчести интереси, но това ти е ясно.
В прокуратурата се говори, че някой иска да го очисти.
Кой? - Не знаем.
Някой подшушнал на друг, не съм в течение.
Но Бъргър не иска да стане така. Иска да знае кой го е погнал,
затова ще го наблюдаваш. - Защо аз?
Пъркинс действа от хотела.
А той е за чернокожи.
Трябва да знаем кой идва при него - приятели, врагове...
Кой го наблюдава, кой може да му има зъб.
Сделки, които да го вкарат в беля с неподходящи хора.
Ще ни докладваш какво си видял, за да го опазим.
Прокуратурата плаща осем долара на ден плюс разходи.
Звучи ли ти добре? - Идеално.
Добър вечер.
По делото "Грайс срещу Пъртел"
заседателите отсъждат в полза на ищеца Съни Грайс.
Съдът присъжда
пълно обезщетение на г-н Грайс в размер на 50 000 долара.
Може ли да кажа нещо, г-н съдия? - Да, адвокат.
Г-н Пъртел няма финансова възможност
да изплати подобна сума.
Нетните му активи са под 5000 долара.
Ще е длъжник на г-н Грайс до живот!
Сигурен ли си?
Г-н съдия, клиентът ми проявява разбиране към г-н Пъртел.
Не иска ответникът да бъде съсипан от този огромен дълг.
Затова г-н Грайс щедро предлага да му опрости дълга,
ако г-н Пъртел припише своя магазин на г-н Грайс.
Господин Келард?
Благодаря.
Хайде, струва ми се, че трябва да вдигнем тост за нещо.
За И Би, би се гордял с нас. - Дали?
Щеше да ти каже, че си страхотен адвокат.
По-скоро лешояд, който глозга костите на Ед Пъртел.
И на мен не ми хареса това, което поиска Съни,
но заседателите отсъдиха, не аз и ти.
Какво ще стане с горкия нещастник?
Кой носи вина след делото?
Вижте се само - като от филма за Мата Хари,
която се крие в мрачен ъгъл.
На Гарбо й е било по-весело.
Чух, че сте спечелили делото. Поздравления.
Да, оставихме човек без препитание. Каква радост!
Знаеш ли какъв ти е проблемът, Мейсън?
Хамилтън, не сега. - Не, Хам, моля те, просветли ме.
Няма да помогне.
Въпреки че си нацупен циник,
все още вярваш в правосъдието.
А ти не вярваш ли? Та ти си областен прокурор, за бога!
Работиш в сграда, наречена Правосъдна палата.
Впечатляваща сграда, даваща вид, че е тук от 500 години,
а е построена преди шест. Още ли не знаеш какво продаваме?
Няма истинско правосъдие, само илюзия за такова.
"Илюзия за правосъдие"...
Фантазия, заради която хората вярват,
че истината ще възтържествува,
че лошите ще бъдат заловени от добрите.
Защо си областен прокурор?
Или си само илюзия за областен прокурор?
Аз съм героят в тази приказка.
Докато хората още вярват в правосъдието
и системата привидно работи,
аз ще върша това, за което ми плаща Общината.
Кой би искал да е част от това, за бога?
Мейсън всички ли мрази, или само приятелите си?
Зависи от деня.
Какво пиеш? - Чист бърбън.
Господине, и за мен от същото.
Любимият ти барман е тук. - Така ли?
Дали да не поръчам едно мартини?
Виждам в какво настроение си. - Ами ти?
По-приятно ми е с теб. - Ами Хейзъл?
Всичко наред ли е помежду ви? - Да. Семпло и приятно.
Но покрай колежа и работата нямам време за нещо по-сложно.
Струва ми се, че те очаква много скучен живот, г-це Стрийт.
Браво на теб!
Не е само скука. Понякога има и приятни изненади.
Клара, може да се усмихнеш.
Мръдни малко надясно. Точно така, да.
Стой така.
Скъпи, Лушъс вече мрънка, тревожа се да не ревне.
Идва. Мръдни съвсем малко вляво. Идеално.
Какво прави? - Спокойно, Клара.
Добре, да се преместим.
Спокойно. Да.
Пол... - Добре, може да тръгвате.
Ще се видим у дома. - Добре.
Застреляй го, Чарлс! Стреляй!
Къде е той? Стреляй, Чарлс!
О, не! Не! Шериф Филип простреля коня ти.
Може ли пак, но този път аз да стрелям?
Утре. Трябва да излизам. - Добре.
С Бейк Матюс ли излизаш? - Да.
Ще уговорим подробностите покрай идването на клуба.
Ще ми вземеш ли автограф? - И още как.
Да целунем монетата за късмет. - Добра идея, винаги върши работа.
Хайде по леглата, момчета.
Лека нощ, татко. - Лека нощ.
Лека нощ. - Лека нощ.
Мадамите в Кливланд са изненадващо красиви, градът е популярен.
Питсбърг беше обещаващ, но стоката беше странна.
Затова играчите ще се радват да играят тук.
Ходихме при всички тях, Брукс. Във всеки град.
Никой не иска да мести отбора си в Лос Анджелис.
Показа ли им снимка на стадиона?
Модела? Сметките? - Население, финансови показатели,
само дето не им дадох номера на Глория Суонсън.
Три уискита, моля.
Като твой адвокат и приятел, ти казвам, че идеята е...
А че сме най-бързо развиващият се град в света?
Не ги интересува. - Спонсорите ще видят потенциала.
Уви, казват, че никой отбор няма да играе на запад от Мисисипи.
За тях Ел Ей е като Марс. - Проклети динозаври.
Не биваше да обещаваш отбор на пресата.
Ще имаме отбор, ясно ли е? Това е бъдещето.
"Янките" и "Къбс" имат по 12 000 фенове на всеки мач.
Никой не ни смята за бейзболен град.
Построих огромен стадион, за да го докажа. Ню Йорк има три отбора.
Чикаго - два. Трябва ни само един проклет отбор!
Хората познават източните щати. - Изтокът е една дупка, Бейк.
Ел Ей е идеалният град за бейзбол.
Цялата страна тича насам, а те ни смятат за някаква провинция.
Всички искат да живеят тук!
Дали някой мечтае да се премести в проклетия Синсинати?!
Трябва да си измия зъбите. - Влез.
Горкичката.
Ще се бавиш ли? - Не, скоро ще си легна.
Клара, добре направи, че покани Мейсън.
Иначе едва ли щях да получа тази работа.
Няма да се издъня. - Знам.
Как са снимките? - Чудесни са. Виж.
Тази е най-хубавата.
Прекрасна е.
Харесва ли ти?
Домът на Анита Сейнт Пиер, Анита Сейнт Пиер на телефона.
Ще броя до пет
и ако не кажеш защо се обаждаш или не ме впечатлиш някак,
ще се принудя да прекъсна връзката.
Обажда се Дела Стрийт.
Коя е Дела Стрийт?
Срещнахме се в една тоалетна.
Даде ми своята визитка.
Често давам визитки на жени в разни тоалетни.
Освен ако...
Освен ако не си онази грациозна хубавица,
около 174 см със сини очи, дълбоки като Арабско море.
В такъв случай имам бегъл спомен за теб.
Олекна ми, защото, освен отличния шрифт на визитката ти,
нищо друго у теб не ме впечатли.
Щеше ми се да съм посланик на отбора, щеше да ми е от полза.
Ще стане, още не съм се предал. - Брукс...
Ще им издействаме покана от губернатора, ще ги разходим.
Ще е първокласно преживяване, собствениците сами ще се убедят.
Добре. - Да, може да успеем.
Ще го обсъдим.
По дяволите. Бейк!
Каквото и да искаш, няма да плащаш.
Не е законно, така че не съществува, няма за какво да плащам.
Чаша уиски, моля. Благодаря.
Дай му от хубавото. - Благодаря.
Не ми харесва как върви фермата.
Ако си толкова загрижен, защо я остави в окаяно състояние?
Аз я преобразих. - Да, точно това ме дразни.
Не знам дали ми допада снимката на баба ми над бара.
Тя е нашата покровителка. Бди над заведението.
Я стига, никога не си харесвал фермата.
А преди да си тръгнеш, не харесваше и мен,
та какво те води тук?
Напоследък не харесвам много места.
Тук най-малко не ми харесва.
Вечно си черноглед.
Помниш ли, че ти разказвах за място в Баха, Мексико?
Кабо Сан Лукас. Западнало градче, но с голям потенциал.
Полетът дотам е с две спирки. Купих голям парцел на добра цена.
Чия ферма открадна, за да го купиш?
Ще започна със самолетна писта и хотел, после ще го развия.
Идеално място да изчезнеш. Можеш да бъдеш когото си поискаш.
Ще летя дотам след три дни.
За това да бъдеш неизвестен!
Наздраве. - Наздраве.
Превод МАРИЯ ПЕТРОВА
Епизодът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО