Вони тут.
Дядьку Данкане!
Яке щастя побачити тебе після довгої дороги.
-Ти мій улюблений дядько. -Я твій єдиний дядько.
-Привіт. -Здрастуй.
Як дорога?
Ой, сповнена бурхливого обговорення списку пісень для весілля.
Браян наклав вето на яхтрок, тож весілля зруйновано,
і це прикро, бо тут дуже гарно.
Ви самі це зробили?
Так. Трохи нашвидкуруч.
Розкішно. Усе.
Від Тайлера щось чути?
Ні. Він навіть не відповідає на повідомлення.
Не хвилюйся. Я буду найкращим боярином, який у тебе був.
Я не просив тебе бути моїм боярином.
Я просив постояти під час церемонії.
Не хвилюйся.
Боярин допоможе.
-Мабуть, треба просто це прийняти, так? -Мабуть.
Руш.
Джеймсе Болтон.
Капітане.
Що…
-Де… -Шш.
Семюелю Коффі.
Болтон.
Це ви, капітане? Що це, у біса, коїться?
Годі.
Що це за чорна магія?
Ходіть сюди.
Тільки сюди.
Де ми?
Дім Бенджаміна Лока, де тепер мешкають його нащадки.
Коли?
Багато змінилося, відколи ви зробили свій останній подих.
Війну, у якій ви билися, програно, а ваші життя втрачено.
Кажеш, я помер?
Ви обоє.
Тепер ви відлуння колишніх себе.
А хто ти, у біса, такий?
Ваш капітан.
І дещо більше.
СЕРІАЛ NETFLIX
Кінзі приєднається?
Вона говорить по телефону із Савіні про весілля.
Її друзі вже знімали весілля?
Ні, але вони зняли найдивовижніший фільм жахів, який я бачив.
Це буде круто. Повір.
-Чудово. -Дядьку Данкане.
Я ледве не забув про свої обов'язки боярина.
Ти про що? Друже?
Побачиш.
-Він хоч ставиться до цього серйозно. -Так. Це мене й турбує.
Так, так, так.
Тут написано «Джош»?
Дай подивлюся.
Так, схоже на те.
Це той самий Джош?
Це той самий Джош. Ви не проти?
Проти? Ні. Чому? Просто раді нарешті з ним познайомитися.
Ну, я використаю цю нервову напругу, щоб розпакувати речі.
Дякую ще раз, Ніно. Ти стільки робиш.
Годі. Ви моя сім'я. Я заради вас на все готова.
Не знав, що є Ключ від снігової кулі. Я б попередив.
Ці сестри були навіжені.
Хто знає, як довго вони там пробули?
Усе це було жахливо. Боді міг замерзнути на смерть.
Хто там?
Почув, що буде весілля.
У мене було передчуття.
Я боялася вірити, але воно було.
-Привіт, мамо. -О!
А в мене не було.
Збирався робити макет, але ніяк не міг вибрати знімок,
і тоді зрозумів, що мені ще більше тебе бракуватиме.
Поглянь на зачіску. Мені подобається!
Дякую. На вулиці так гарно.
-Чому ти не сказав, що приїдеш? -І пропустив цю реакцію?
-Є вечеря, якщо ти голодний. -Це піца. Яку замовили ми.
-Ти справді постарався, так? -Ой! Ходи сюди.
ОБЕРЕЖНО З ТИМ, ЩО КЛАДЕШ У КЛЮЧ ПАМ'ЯТІ
ТОСТ БОЯРИНА СЬОГОДНІ ОСОБЛИВИЙ ДЕНЬ
Сьогодні особливий день.
Що? Ні.
Кінзі, припини.
Тайлере?
-Тайлере! -Ти повернувся.
-Не знав, що ви так скучили. -Звісно, скучили.
Пробач. Я не знав, що це ти.
Чому? Що сталося?
Хотів налякати Боді, а він перевернув мене, як ніндзя.
-Як ти став таким сильним? -Надів Пояс Геркулеса.
Що?
Підбираєш вбрання?
О, він вінтажний.
То де ти був? Як твої справи?
-Коли вирішив повернутися? -Дай подумаю.
У Монтані, добре,
і я ж не пропущу весілля Данкана.
Зупинявся у Вісконсині. І привіз це
тобі.
Сирок.
-Чому Монтана? -Влаштувався на роботу.
Роботу?
Так, каркасні будинки.
Уся ця безоплатна допомога мамі з ремонтами таки відплатилася.
-Використовуєш пістолет для цвяхів? -Звичайно.
Мама гріє піцу, приєднаєтеся?
Було б простіше, якби він пам'ятав.
Так, але він цього не хотів.
Знаю.
Та все ж.
І є ще такі ключі?
Багато.
Виготовлені нащадками Бенджаміна Лока.
Поколіннями зарозумілих чоловіків і жінок,
які вважали себе гідними таких дарів.
Ти назвав нас відлуннями.
Що це означає?
Проткни його.
Що?
-Чому? -Та ну. Я просто так спитав.
Це наказ.
Проткни його!
Ні!
Крові нема.
Не віриться, що ти мене вдарив.
Відлуння не відчувають болю.
Нездатні на фізичні страждання.
Та підете проти мене,
і я кину вас обох назад до колодязя,
і вам кінець.
Як ти сюди потрапив?
Я зруйнував бар'єр
між нашим світом і
світами, набагато більшими, ніж цей.
І саме там я злився
з чимось, що має неймовірну силу.
Я не певен, що розумію.
Скоро ти зрозумієш.
Якщо буде по-моєму, ти сам побачиш.
Навіщо ми тобі?
Бо ви можете зробити те, чого я не можу.
І що це?
Забрати ключі.
САНДІТОН ТА ІНШІ ІСТОРІЇ
Таю! Сніданок готовий!
Кави, Кінз?
Ні, дякую. Як завше, лимонний чай.
Розігріває голосові зв'язки для важливого виступу.
-Ти впораєшся. -Жодного тиску.
Це лише моє весілля.
Ви звернули увагу на вікно в колодязі?
Ґрати погнуті.
-Справді? -Так. Двері були навстіж.
-Це ти там грався? -Ні.
Тайлере, назовсім повернувся?
Ні. Завтра я їду назад до Монтани.
Але ти щойно приїхав.
-Мушу працювати. -Серйозно?
Так.
Коли ти вже тут, у мене є питання.
Оскільки Боді буде там зі мною…
Як твій боярин.
…чи не зробиш ти мені честь і не постоїш поруч під час церемонії?
Це для мене честь.
Вітання з позицією мого замісника.
-Гаразд, влаштуймо весілля! -Так!
Так, чорт забирай!
То коли будуть кузени?
Їхній літак сів годину тому.
Привіт. Який гарний.
Чим я можу допомогти?
Погляньмо.
Поговори з офіціантами. Переконайся, що в них є все необхідне.
І…
Вибач, що не можу залишитися.
Не вибачайся, Таю.
Треба ще якийсь час.
Звісно.
Я розумію.
Враховуючи, що ти пережив…
Роби, що треба,
а ми будемо поруч,
скільки треба.
Отже, офіціанти.
Так.
І, схоже, щойно прибув струнний квартет.
Я Боді Лок,
і як боярин мого дядька Данкана, я взяв на себе обов'язок…
Зараз?
Справді?
Не переймайся дарма, тату.
Хто переймається? Я не можу дати раду цій дурній краватці…
О. Трясця, ось і вона. Має неперевершений вигляд. Гаразд.
Так, але ти теж.
Будеш чарівним, як ти вмієш, і все буде добре.
-Гаразд. -Зберігай спокій.
Добре.
-Привіт, друзі. -Привіт.
Рада, що ти таки з'явився.
Так. Ну, я нарозхват, але потім я почув, що є лосось.
-Піду знайду Боді. -Добре.
То що робити, щоб нагодували?
Що це?
Новий ключ відчинив цей годинник.
Я щойно його знайшов.
Знаєш, як це працює?
Може, треба покрутити.
Джеймі?
Щоб вони не потрапили не в ті руки, Мірандо.
Ключі надто небезпечні, щоб не подбати про їхній захист.
Це дитяча скриня Арлекіна.
Як здаватиметься на перший погляд, коли вона зачинена.
Спробуй відкрити.
Непроникна й незнищенна.
Ого.
Хто ти?
Хто ви такі?
Я Бенджамін Лок, а ти вдерся в наш дім.
Аж ніяк.
Що тебе сюди привело?
Усе гаразд. Я теж Лок.
Я знаю все про ключі.
Скористався одним, щоб потрапити сюди.
-Я з майбутнього. -Майбутнього?
Але такого ключа нема.
Поки що.
Як тебе звати?
Я Боді.
Я ваш прапрапрапрапрапрапрапра…
Матінко рідна!
Що сталося? Ти зник і знову з'явився.
Я опинився в минулому. Зустрів Бенджаміна й Міранду Локів.
У них був такий ключ зі скринею, якого я ще не бачив.
Зачекай. Ти мандрував у часі?
Я мандрував у часі.
Гаразд, а хто такі Бенджамін і Міранда?
Це мої предки. Чемберлен розповідав мені про них.
-Вони зробили перші ключі. -Ключ принаймні повернув тебе назад.
Чому я не залишився там надовго?
Скільки це тривало?
Хвилини три.
Це римські числа.
Це останнє, мабуть, тривалість твого перебування там.
Телефон?
Це попередження.
Але звідки нам знати, коли ми потрапимо?
Є лише один спосіб дізнатися.
Швидко, ховайся.
Дядьку Данкане?
Дядько Данкан?
Не лякайся.
Ми з майбутнього.
Він твій племінник.
Ми використовуємо новий ключ для подорожей у часі.
Оце так. Я нічого такого крутого не знаходив.
З якого ви року? Що я там роблю?
«Ред Сокс» виграють Світову серію? Ділан і Бренда будуть знову разом?
Де мій тато, Ренделл?
Гадаю, рибалить зі своєю дівчиною Ерін.
Знаєте що? Це, мабуть, Ренделл.
Чекай.
Ти їхній з Ерін син?
Ми не можемо. Ще ні.
Збожеволіти можна.
Хочу побачити тата. Нам треба повернутися.
Повернутися куди?
Звісно, ви знаходите Ключ часу в день мого весілля.
Ми тебе бачили. Пам'ятаєш у дитинстві?
Цей ключ працює не так, друже.
-Але ти знаєш про нього? -Ми знайшли його з Ренделлом. Погралися.
Я сподівався, що цей ключ більше ніколи не знайдеться.
Точно не в цей день.
Що ти робитимеш?
Він надто непередбачуваний.
Ось ти де.
Фотограф чекає тебе надворі,
а ви допоможете Джошу з програмками?
Ми знайшли новий ключ.
Я потрапив у колоніальні часи й у час, коли дядько з татом були дітьми.
Гаразд. Зараз не час гратися з ключами, новими чи старими.
Зрозуміло?
Ідіть допоможіть Джошу надворі.
Розкажи мені про цей новий ключ.
Пізніше.
Поки що тримай його подалі від Боді, будь ласка.
Вітаю. Програмку?
Привіт. Сюди.
Хлопці, час.
Чорт.
-Обручки. -Де вони?
Мабуть, я лишив їх нагорі.
Я збігаю.
Гаразд. Столик біля ліжка. Мішечок з чорного оксамиту.
Не хвилюйся. Без тебе не почнуть.
Вони в мене.
Чудово.
Гаразд, гайда!
Як довго я тебе кохатиму?
Поки над тобою зірки сяятимуть
І довше, якщо зможу
Як довго ти мені будеш потрібен?
Скільки порам року потрібно
Змінюватимуть одна одну
Як довго я буду з тобою?
Доки море мусить собою
Омивати пісок
Як довго я хотітиму тебе?
Поки ти хотітимеш мене…
Друзі й рідні,
ми зібралися тут у цей прекрасний день, щоб відсвяткувати кохання
й поєднати цих двох чудових людей
у шлюбі.
Браяне, чи береш ти Данкана,
щоб бути з ним і підтримувати його, поки ви обоє живі?
Так.
І, Данкане, чи береш ти Браяна,
щоб бути з ним і підтримувати його, поки ви обидва живі?
Так.
Ці обручки — це символ,
нескінченне коло обітниць, які ви зробили один одному.
Отже, владою, наданою мені великим штатом Массачусетс,
я оголошую вас чоловіком і чоловіком.
Залишилося лише закріпити ваш союз поцілунком.
Радий нарешті познайомитися, Джеймі.
-І я. Боді розповів про твій комікс. -«Дивний ескадрон»?
-Так. Можна почитати? -Звісно. Так, буду радий.
Агов, мамо.
Потанцюймо.
Друзі. Фрикадельки в беконі.
Тпру.
-Привіт. -Кинули заради бекону.
Може, злякалися моїх рухів?
Так, упевнена, річ у цьому.
Повільна пісня. Це…
Вона для закоханих.
Цікаво, що нам робити.
Поділитися спостереженням?
Звісно.
Ти здаєшся дуже щасливою.
Ми більше спілкуємося з дітьми,
і так чудово, що Тайлер вдома.
Але є інші речі, яких мені бракує.
Інші речі.
Наприклад…
-Змагання з боулінгу. -Точно.
Точно.
Я сподівався, що ти це скажеш, бо я тренувався.
-Ти тренувався? -Так.
Психологічно, не фізично. Психологічно.
Але це розумова гра.
Я не ходив у боулінг, але…
Гаразд.
Але я хочу реванш.
У будь-який час.
Добре.
Радий, що ти подзвонила.
Я теж.
Знаменитий Джош.
Привіт!
Вітання. Прекрасна церемонія.
Усе Ніна. Вони з дітьми це влаштували.
-О… -Так і є.
-Ні, просто… -Що?
Нічого. Нема на що дивитися.
ДАНКАН ЗРОБИВ КЛЮЧ ДЕМОНІВ
ТАКОЖ ПІДІЙДЕ ДЛЯ ЗБЕРІГАННЯ КЛЮЧІВ
Знайшов у маминій кімнаті.
РОСЛИННИЙ КЛЮЧ
Так. Молодець.
Ось.
Знайди її.
Так, сер.
Відчини її.
Горді. Так приємно побачити знайоме обличчя тут.
Мені теж. Який гарний захід, так?
Малюк Данк одружився.
Скажи.
Досі пам'ятаю, як ви з Лукасом і вашою бандою тусувалися разом.
Гей, твій виступ у «Бурі» мені запам'ятався найбільше.
Приємно це чути.
Ви всі були такими близькими. Якби ж у мене була така група друзів.
Вибач, якщо ти почувався виключеним.
Ми просто були зайняті своїм.
Ні. Не треба пояснювати.
Ми всі дорослі люди.
Ти рада, що повернулася?
Я працюю над цим. Повільно.
Ну, я в шкільній раді,
і ми досі не знайшли заміну тренера з легкої атлетики.
Торік ми й у регіональні не вийшли.
Вони були б раді тебе повернути.
Я подумаю про це.
Чудово.
Прошу уваги.
Виголосить тост?
-Так. -Так.
Я Боді Лок,
і як боярин мого дядька Данкана,
я взяв на себе обов'язок виголосити тост.
Коли ми переїхали сюди минулого року, ми не знали, чого очікувати.
Ми не знали нікого й нічого про Метісон чи Дім ключів.
Але ми знали одне.
У нас є сім'я.
У нас був дядько Данк.
Відтоді стільки всього сталося,
і ти весь час був поруч.
Тож, хоча мені й сумно, що ти більше не житимеш із нами,
я радий, що тепер у нас є також дядько Браян,
і саме тому мені лишилося сказати лише одне
перед вашим від'їздом у медовий місяць і спільним життям.
Алоха.
Алоха й тобі, друже.
Це було чудово. Дуже добре.
Гарна вийшла пісня. Вона…
-Дуже гарна. -Дякую.
Твій тост наступний?
Так. Мабуть, після десятка келихів.
Не забагато для тебе?
Не мало, але й не багато.
Я думала, коли ти повернешся, ти залишишся на довше.
Озирнися, Кінз.
Ви всі живете далі, так? Я теж.
Намагаюся.
Ніхто не живе далі, Тайлере.
-Ти хоч уявляєш, як ми сумуємо за тобою? -Я теж сумую, але…
Що? У чому річ?
Цей ключ у тебе на шиї.
У мене щойно було предивне дежавю.
Ти про що?
У мене в голові з'явилося видіння
Боді, обмотаного ланцюгом.
За нові спогади.
Так…
Так дивно бути вдома. Це наче…
З тобою таке бувало? Коли…
Коли слово крутиться на кінчику язика, але ти не можеш його пригадати.
Лише це відчуття.
Пробач, я верзу казна-що.
Ні, це зовсім не казна-що.
Таю, ти пам'ятаєш, що це таке?
Що він робить?
Ключ від ланцюга.
Ґейб використав його проти нас, та це…
Це був не Ґейб. Це була…
Це була Додж.
Що відбувається?
Пам'ятаєш, як мама пила? І згадувала про магію?
Вона згадала, як увійшла в дзеркало.
Так. То тепер ти теж пам'ятаєш, так?
Так.
Ці спогади не мають зникнути.
Лише дозволь мені використати Ключ пам'яті.
Ключ пам'яті. Я знайшов його в лавці.
Ми можемо повернути все, як було.
Ти нам потрібен, Тайлере.
Ти мені потрібен.
З днем народження, Джекі. Розплющ очі.
Джекі?
Я не можу.
Джекі!
Я не хочу цього. Я не хочу цього пам'ятати.
Вибач. Не треба було тиснути.
Гаразд, друзі.
Час видовищного проводжання наречених.
Тож зберіться біля виїзду й побажайте їм успіхів.
Може, ми…
Я зайду на хвилинку в дім.
-Гаразд. -Щось мені недобре.
Агов?
Добрий вечір.
Гей! Якого біса ти тут робиш?
Впертий хлопець.
Ти йдеш проводити Данкана й Браяна?
Треба дещо подивитися в будинку. Зустрінемося там.
Ключі від цієї шафки.
Де вони?
Я не…
Тобі ж гірше.
Болтон!
Ти як?
Якого біса?
Піду за льодом.
Хто це такі були? І чому вони так одягнені?
Не знаю.
Вони намагалися зламати ту шафку у вітальні,
а потім зайшла ти, і ти…
І…
Як ти їх позбулася?
Завдяки цьому.
Що це?
Не має значення.
Вони вийшли через двері, але…
Але там був не ґанок. Це було якесь інше місце.
У них Куди-завгодно-ключ.
Що?
Гаразд. Не знаю, що, у біса, сталося, але нам треба…
Треба викликати поліцію.
Я викличу. Точно все гаразд?
Так, просто…
Почуваюся трохи збитим з пантелику.
У голові паморочиться.
Річ не лише в текілі.
Усе гаразд?
Так. Гаразд. Піду скажу мамі.
Добре.
Я піду приляжу, мабуть.
МОЛОДЯТА
Бувай, Браяне!
Бувай, дядьку Данкане.
Ми сумуватимемо!
Уперед!
Боді.
Де мама?
І в них був Куди-завгодно-ключ?
Так. Гадки не маю, звідки він у них.
Тайлер сказав, ґрати в криниці були погнуті, а двері відчинені.
Певен, це були відлуння.
Рослинний ключ пропав.
Я забула, що ношу його, і зняла прямо перед весіллям.
Ми з цим розберемося, але зараз треба знайти нове місце для ключів.
Скриня Арлекіна.
Що?
Тепер я згадав, де бачив її раніше.
За мною.
Я бачив, як її використовував Бенджамін Лок у минулому.
Це наче незнищенний магічний сейф.
До неї є ключ?
Цікаво, де він може бути.
Що ви тут робите?
Розповідала мамі й Боді про зловмисників.
Схоже, вони нічого не забрали. Так дивно.
-Ти викликала поліцію? -Так, вони все перевірять.
Щоб перестрахуватися,
я залишуся ще на кілька днів, якщо ви не проти.
Звичайно, любий. Ми всі будемо лише раді.
Гадаю, те, що Тайлер лишається, — це промінчик надії.
Я шукатиму ключ.
Він нам знадобиться, якщо хочемо зберегти решту ключів. Про всяк випадок.
Про всяк випадок?
Вони повернулися.
НА ОСНОВІ КОМІКСУ IDW Д. ГІЛЛА Й Ґ. РОДРІҐЕСА
Переклад субтитрів: Людмила Речич