De är här.
Farbror Dunc!
Hej, vad härligt att se dig.
-Du är min favoritfarbror. -Din enda farbror.
-Hej. -Hej.
Hur var resan?
Fylld med hetsiga diskussioner om musiken till bröllopet.
Brian vägrar yachtrock, så bröllopet är avblåst.
Det är synd, för det här stället ser toppen ut.
Har ni gjort det där?
Ja. Vi fick till det på nåt sätt.
Det är underbart. Allting.
-Har du hört nåt från Tyler? -Nej. Han svarar inte ens på sms.
Oroa dig inte. Jag blir den bästa bestman du haft.
Jag har inte bett dig vara min bestman, bara att stå bredvid mig under ceremonin.
Oroa dig inte.
Lita på din bestman.
-Jag borde bara acceptera det, va? -Förmodligen.
Ett-två-ett-två…
James Bolton.
Kapten?
Vad…
-Var är… -Sch.
Samuel Coffey.
Bolton.
Är det du, kapten? Vad i helvete är det som pågår?
Stanna där.
Vad är det här för mörk trollkonst?
Den här vägen.
Det är den här vägen.
Var är vi?
Benjamin Lockes hem, där hans ättlingar nu bor.
När är vi?
Mycket har förändrats sen ni var i livet för många år sen.
Ni förlorade kriget ni utkämpade, och era liv.
-Dog jag? -Ni dog båda två.
Nu är ni ekon av er själva.
Och vem i helvete är du?
Er kapten.
Och mer än så.
EN NETFLIX-SERIE
Kommer Kinsey?
Hon pratar i telefon med Savini-truppen om bröllopet.
Har de filmat bröllop förut?
Nej, men den bästa skräckfilmen jag sett.
Det blir episkt. Lita på mig.
-Bra. -Du, farbror Dunc.
Jag har en sista bestman-grej att ta hand om.
Som vadå? Grabben?
Du får se.
-Han tar det åtminstone på allvar. -Ja. Det oroar mig.
Vad har vi här?
Står det Josh här?
Får jag se.
Ja, det ser så ut.
Är det den Josh?
Det är han. Har ni nåt emot det?
Va? Nej, varför? Det ska bli kul att träffa honom.
Jag ska använda all min nervösa energi till att packa upp.
Tack, Nina. Du överträffar dig själv.
Sluta. Du hör till familjen. Vi gör allt för er två.
Hade jag vetat om snöglobnyckeln hade jag varnat dig.
Systrarna var galna. Vem vet hur länge de satt fast där inne?
Jag var skräckslagen. Bode kunde ha frusit ihjäl.
Hallå?
Jag hörde nåt om ett bröllop.
Jag vågade inte tro det, men jag kände det på mig.
-Hej, mamma. -Jag kände inte på mig nåt.
Jag tänkte ha en pappfigur men kunde inte välja foto,
och insåg att jag bara skulle sakna dig ännu mer.
Titta på ditt hår. Jag gillar det.
Tack. Det ser fantastiskt ut där ute.
-Varför sa du inget? -Och missa den här reaktionen?
Är du hungrig?
Vi har beställt pizza.
-Ni slår verkligen på stort. -Kom hit.
TÄNK PÅ VAD DU STOPPAR IN MINNESNYCKEL
BESTMAN-TAL
Idag är en speciell dag.
Va? Nej.
Kinsey, lägg av.
Tyler?
-Tyler! -Du är hemma.
-Ni har visst saknat mig. -Självklart.
Förlåt. Jag såg dig inte.
-Vad hände? -Bode slängde iväg mig som en ninja.
-Hur blev du så stark? -Jag använde Herkules-bältet.
Va?
-Testar du en ny look? -Det är vintage.
Var har du varit? Hur har du haft det?
-Varför kom du hem? -Låt mig se.
Montana. Bra, och jag ville inte missa Duncans bröllop.
Jag var i Wisconsin. Jag har det här…
Till dig.
Kul ost.
-Varför Montana? -Jag har ett jobb.
-Ett jobb? -Ja, med byggnadsstommar.
Allt gratisarbete vi gjort för mamma lönar sig äntligen.
Får du använda en spikpistol?
Så klart.
Mamma värmer pizza. Vill ni ha?
Det vore lättare om han kunde minnas.
Ja, men han ville inte det.
Jag vet.
Men ändå.
Och det finns fler nycklar?
Många. Tillverkade av Benjamin Lockes ättlingar.
Generationer av arroganta män och kvinnor
som alla tror sig värda sådana gåvor.
Du kallade oss ekon.
Men vad betyder det?
Knivhugg honom.
Va?
-Varför det? -Jag frågade bara.
Det är en order.
Hugg honom!
Nej!
Det finns inget blod.
Du högg mig faktiskt.
Ekon känner ingen smärta. Fysiskt lidande bekommer er inte.
Men trotsar ni mig
kastar jag er tillbaka till brunnshuset. Och det blir slutet för er.
Hur kom du hit?
Jag rev barriären mellan vår värld och
världar långt mer fantastiska än den här.
Och det var där jag förenades
med något som besitter en obeskrivlig kraft.
-Jag förstår inte riktigt. -I sinom tid.
Går det som jag vill får du se det med egna ögon.
Varför behöver du oss?
För att ni kan göra något jag inte kan.
Och vad är det?
Ta nycklarna.
SANDITON OCH ANDRA BERÄTTELSER
Tyler! Frukosten är klar!
-Kaffe, Kins? -Nej, tack. Jag har mitt citronte.
Hon värmer röstbanden till uppträdandet senare.
-Du gör succé. -Ingen press. Det är bara min bröllopsdag.
Har ni sett fönstret i brunnshuset? Gallren är böjda.
-Verkligen? -Ja. Dörren var öppen.
-Har du lekt där? -Nej.
Så, Tyler…
Hemma för gott?
Nej. Jag åker till Montana imorgon.
Men du kom ju precis.
-Jag måste till jobbet. -Allvarligt?
Ja.
Nu när du är här, så har jag en fråga.
Bode ska ju stå där framme med mig…
Som din bestman.
Gör du mig också äran att stå bredvid mig under ceremonin?
-Äran är helt och hållet min. -Grattis till att vara min sekond.
-Okej, dags för bröllop! -Ja!
Ja!
-När kommer kusinerna? -Deras flyg landade för en timme sen.
Hallå där. Vilken snygging.
-Vad kan jag göra? -Låt mig se.
Kan du prata med cateringfirman? Se till att de har allt.
Och…
Ledsen att jag inte kan stanna.
Du behöver inte be om ursäkt, Ty.
Jag behöver lite mer tid.
Så klart.
Jag förstår.
Med allt du gick igenom…
Gör vad du måste göra.
Vi finns här för dig, hur lång tid det än tar.
-Så, cateringfirman. -Ja.
Och det verkar som att stråkkvartetten är här.
Jag heter Bode Locke,
och som min farbror Duncans bestman är det min plikt att…
Nu?
Allvarligt?
Var inte nervös, pappa.
Det är jag inte. Det är den här dumma slipsen…
Oj, där är hon. Hon ser fantastisk ut. Okej.
Ja, men det gör du också.
Var bara ditt charmiga jag, så går allt bra.
-Okej. -Var cool.
Okej.
-Hej. -Hej.
Jag är glad att ni kunde komma.
Ja. Jag var upptagen, men jag hörde att det finns lax här.
-Jag går och hittar Bode. -Okej.
Sätt mig i arbete före maten.
Vad är det där?
En ny nyckel öppnade klockan. Jag hittade den precis.
Vet du hur den fungerar?
De här kanske gör nåt.
Jamie?
De får inte hamna i fel händer, Miranda.
Nycklarna är för farliga och måste gömmas.
Det är en Harlekinkista för barn.
Den ser ut att vara det när den är låst.
Försök öppna den.
Ogenomtränglig och oförstörbar.
Oj.
Vem är du?
Jag är Benjamin Locke, och du inkräktar i vårt hem.
Aldrig i livet.
Vad gör du här?
Det är okej. Jag är också en Locke. Jag vet allt om nycklarna.
Jag använde en för att komma hit.
-Jag är från framtiden. -Framtiden?
-Det finns ingen sådan nyckel. -Inte ännu.
Vad heter du?
Bode. Jag är din gammel-gammel-gammel-farfarsfars…
-Jösses! -Vad hände? Du försvann och dök upp igen.
Jag reste bakåt i tiden. Jag såg Benjamin och Miranda Locke.
De hade en nyckel jag aldrig sett förut och en kista.
Vänta lite. Gjorde du en tidsresa?
Jag gjorde faktiskt det.
Okej, vilka är Benjamin och Miranda?
Mina förfäder. Chamberlain berättade om dem. De gjorde de första nycklarna.
Skönt att nyckeln tog dig tillbaka.
Varför var jag där så kort tid?
-Hur länge kändes det som? -Typ, tre minuter?
Det här är romerska siffror. Den sista måste vara tidslängden.
Telefon?
Nu får vi en förvarning.
Hur vet vi vilken tidsperiod vi kommer till?
Bara ett sätt att få veta.
Snabbt, göm dig.
Farbror Duncan?
Bli inte rädd.
Vi är från framtiden. Han är din brorson.
Vi har en ny nyckel som låter en resa i tiden.
Det är omöjligt. Jag har inte hittat nån sån.
Vilket år är ni från? Vad gör jag där?
Vinner Red Sox en världsserie? Blir Dylan och Brenda ihop igen?
Var är min pappa, Rendell?
Han fiskar med sin flickvän, Erin.
Vet ni vad? Det där är nog Rendell.
Vänta.
Är du hans och Erins son?
Nej. Inte än!
Det där var helt sjukt.
Jag vill träffa pappa. Vi måste resa tillbaka.
Vart då?
Så klart att ni hittar tidsnyckeln på min bröllopsdag.
Vi såg dig. Minns du, när du var liten?
Nyckeln fungerar inte så.
Kände du till den?
Rendell och jag hittade den. Vi provade den.
Jag hoppades att den aldrig skulle dyka upp igen.
Särskilt inte idag.
Vad tänker du göra?
Den är för oförutsägbar.
Där är ni ju.
Fotografen väntar på dig därute.
Och kan ni hjälpa Josh med programmen?
Vi hittade en ny nyckel.
Jag reste till kolonialtiden och till när Dunc och pappa var barn.
Okej. Idag leker vi inte med nya eller gamla nycklar. Uppfattat?
Gå och hjälp Josh där ute nu.
Berätta om den nya nyckeln.
Jag ska, senare. Men håll den borta från Bode för tillfället.
Hej. Program?
Hej. Den här vägen.
Hörni, det är dags.
Jäklar också.
-Ringarna. -Var är de?
De måste ligga där uppe.
Jag hämtar dem.
Okej. I ett nattduksbord vid sängen. En liten sammetspåse.
Lugn. De kan inte börja utan dig.
Jag har dem.
Toppen.
Okej, kom nu!
Hur länge kommer jag älska dig?
Så länge stjärnorna finns ovanför dig
Och längre om jag kan
Hur länge kommer jag behöva dig?
Så länge årstiderna anpassar sig
Och följer sin plan
Hur länge kommer jag vara med dig?
Så länge havet häver sig
Och sköljer upp på sanden
Hur länge kommer jag vilja ha dig?
Så länge du vill ha mig…
Vänner och familj,
vi är samlade här idag denna vackra dag för att fira kärleken.
Och för att bevittna föreningen av dessa två underbara människor
i äktenskap.
Brian, tar du Duncan
att älska och vara trogen tills döden skiljer er åt?
Ja.
Och Duncan, tar du Brian
att älska och vara trogen tills döden skiljer er åt?
Ja.
Ringarna är en symbol,
en oändlig cirkel av de löften ni har avgett till varandra.
I kraft av mitt ämbete i delstaten Massachusetts,
förklarar jag er härmed man och man.
Nu kan ni försegla er förening med en kyss.
-Kul att äntligen få träffa dig. -Bode berättade om din serietidning.
-Skvadron Suspekt? -Ja.
-Får jag läsa den? -Visst. Ja, absolut.
Kom, mamma.
Vi dansar.
Baconlindade köttbullar på väg!
-Hejsan. -Dumpad för bacon.
Jag tror att mina moves skrämde dem.
Ja, det stämmer nog.
Det här är en tryckare. Det här…
Det är en romantisk låt.
Hur ska vi göra nu?
Kan jag kommentera en sak?
-Självklart. -Du verkar lycklig.
Barnen och jag har kommit närmare varandra.
Och det är skönt att ha Tyler hemma.
Men jag har saknat andra saker.
Andra saker.
Som…
-Bowlingtävlingar. -Ja.
Ja.
Jag är glad att du sa det för jag har tränat.
-Har du? -Ja.
Mentalt, inte fysiskt. Mentalt. Det är en mental sport.
-Jag har inte bowlat än, men… -Okej.
Men jag vill ha en returmatch.
När du vill.
Okej.
Jag är glad att du ringde.
Jag också.
-Den berömda Josh. -Hej!
Grattis. Det var en vacker ceremoni.
Nina och barnen ordnade allt.
-Åh… -Helt sant.
-Nej, det var bara… -Vadå?
Inget. Inget alls.
DUNC GJORDE EN DEMONNYCKEL
OCKSÅ BRA FÖRVARING AV NYCKLAR
Jag hittade den i mammans rum.
VÄXTNYCKEL
Ja. Bra gjort.
Här.
Hitta det här.
Ja, sir.
Lås upp det.
Gordie. Vad kul att se ett bekant ansikte.
Du också. Vilket härligt bröllop, eller hur?
-Lilla Duncan gifter sig. -Jag vet.
Jag minns dig och Lucas och hela gänget.
Ditt framträdande i Stormen var en höjdpunkt för mig.
Det var snällt sagt.
Ni stod varandra så nära. Jag önskar att jag hade haft såna vänner.
Jag är ledsen om du kände dig utanför.
Vi hade liksom vår egen grej.
Nej. Du behöver inte förklara. Vi är vuxna nu.
Känns det bra att vara tillbaka?
Jag vänjer mig. Långsamt.
Jag sitter i skolans styrelse
och vi har ingen ersättare för friidrottstränaren.
Laget gick inte ens vidare i fjol.
De kunde verkligen behöva dig.
-Jag ska tänka på saken. -Toppen.
Kan jag få er uppmärksamhet?
Tänker han hålla ett tal?
-Ja. -Ja.
Jag är Bode Locke
och som min farbror Duncans bestman är det min plikt att hålla tal.
När vi flyttade hit i fjol visste vi inte vad som skulle hända.
Vi kände ingen och visste inget om Matheson eller Nyckelhuset.
Men en sak visste vi.
Vi hade släkt här.
Vi hade farbror Dunc.
Det har hänt mycket sen dess,
och du har stått vid vår sida genom allting.
Så även om jag är ledsen att du inte stannar hos oss,
är jag glad att vi nu har en farbror Brian också.
Därför har jag bara en sak kvar att säga
när ni åker på smekmånad och till ert nya gemensamma liv.
Aloha.
Aloha till dig också.
Det var toppen. Det var jättebra.
Det var en jättefin låt. Det…
-Den var vacker. -Tack.
Dags för ditt tal snart?
Ja. Kanske efter tio såna här till.
Hur många blir det då?
Fler än ett par, färre än många.
Jag trodde att du skulle stanna ett tag när du kom hem.
Se dig omkring.
Ni har gått vidare. Jag vill också det.
Jag försöker.
Ingen har gått vidare, Tyler.
-Vet du hur mycket vi saknar dig? -Jag saknar er också, men…
Vad är det?
Den där nyckeln.
Jag fick en märklig déjà vu.
Vad menar du?
En bild dök upp i mitt huvud av en kedja som lindas runt Bode.
Skål för att skapa minnen.
Det är…
Det är konstigt att vara hemma…
Du vet när man har…
När man har ett ord på tungan men inte kommer på det.
Fast det är en känsla.
Förlåt, det låter inte klokt.
Det låter visst klokt.
Ty, minns du vad det här är?
Vad den gör?
Kedjenyckeln.
Gabe använde den mot oss, men det…
Det var inte Gabe. Det var…
Det var Dodge.
Vad händer?
Minns du när mamma drack? Att hon kom ihåg magi?
-Hon kom ihåg att hon gick in i spegeln. -Ja. Och nu minns du också, va?
-Ja. -Våra minnen behöver inte försvinna.
Säg bara att jag får använda minnesnyckeln.
Minnesnyckeln. Jag hittade den i bänken.
Allt kan bli som det var.
Vi behöver dig här, Tyler.
Jag behöver dig.
Grattis, Jackie. Öppna ögonen.
Jackie?
Jag kan inte.
Jackie!
Jag vill inte. Jag vill inte komma ihåg det.
Förlåt att jag insisterade.
Okej, allihop.
Det är dags för brudgummarna att ge sig iväg.
Vi samlas på uppfarten och vinkar av dem.
Ska vi…
Jag tror att jag går in en liten stund.
-Okej. -Jag mår inte så bra.
Hallå?
Godkväll.
Hör du! Vad sjutton håller du på med?
Killen är en tuffing.
Ska du inte vinka av Duncan och Brian?
Jodå, jag ska bara kolla en sak i huset. Vi ses där.
Nycklarna till skåpet.
Var är de?
Jag vet inte…
Vad synd för dig, då.
Bolton!
Är du okej?
Vad i helvete?
Jag hämtar lite is.
Vilka var de? Och varför var de klädda sådär?
Jag vet inte.
De försökte öppna skåpet i salongen, och sen kom du in, och du…
Och…
Hur blev du av med dem?
Med den här.
Vad är det?
-Strunta i det. -De gick ut genom dörren, men det…
Det var inte verandan. Det var nån annanstans.
De hade önskeplatsnyckeln.
Vadå?
Okej. Jag vet inte vad som hände, men vi borde…
Vi ringer polisen.
Jag gör det. Säkert att du är okej?
Ja, jag bara…
Jag känner mig lite borta.
Det snurrar i huvudet.
Det är inte bara tequila.
Är du okej?
-Jadå. Jag går och berättar för mamma. -Okej.
Jag lägger mig ner en stund.
NYGIFTA
Hej då, Brian!
Hej då, farbror Dunc!
Vi kommer att sakna er!
Nu åker vi!
Bode.
Var är mamma?
Och de hade önskeplatsnyckeln?
Ja. Ingen aning om hur de fick den.
Tyler sa att gallren i brunnshuset var böjda och att dörren var öppen.
De var säkert ekon.
Växtnyckeln är borta.
Jag tog av mig den precis före bröllopet.
Vi löser det, men först måste vi hitta en ny plats för nycklarna.
Harlekinkistan.
Vadå?
Nu minns jag var jag sett den förut. Följ mig.
Jag såg Benjamin Locke med den på min tidsresa.
Den är som ett oförstörbart, magiskt kassaskåp.
Finns det en nyckel?
Var kan den vara?
Vad gör ni här nere?
Jag berättade för dem om inkräktarna.
De verkar inte ens ha tagit nåt. Märkligt.
-Ringde du polisen? -Ja, de ska undersöka det.
Bara för säkerhets skull
så stannar jag några dagar till. Om det är lugnt?
Självklart, raring. Vi blir jätteglada.
-Att Tyler stannar är ju bra, trots allt. -Jag fortsätter leta efter nyckeln.
Vi behöver den för att skydda de andra nycklarna. Ifall…
Ifall vadå?
…de kommer tillbaka.
BASERAD PÅ SERIEROMANEN AV JOE HILL OCH GABRIEL RODRIGUEZ
Undertexter: Janica Lundholm