‎Au venit!
‎Unchiule Dunc!
‎Cât mă bucur să te văd!
‎- Ești unchiul meu preferat. ‎- Sunt singurul.
‎- Bună! ‎- Salut!
‎- Cum a fost drumul? ‎- Plin cu multe discuții despre nunți.
‎Brian a respins yacht rockul, ‎deci anulăm nunta.
‎E păcat, fiindcă totul arată minunat.
‎Ai făcut asta singură?
‎Da. Le-am aranjat pe fugă.
‎Totul e superb.
‎- Știți ceva de Tyler? ‎- Nu. Nici măcar nu răspunde la mesaje.
‎Nicio grijă, voi fi cel mai bun ‎cavaler de onoare din istorie.
‎Nu ți-am cerut să fii cavalerul meu ‎de onoare, doar să te ridici la ceremonie.
‎Nu-ți face griji! ‎Cavalerul de onoare trebuie să ajute.
‎- E mai bine să accept direct. ‎- Probabil.
‎Stângul, dreptul…
‎James Bolton.
‎Căpitane!
‎Cum…
‎Unde sunt…
‎Samuel Coffey.
‎Bolton…
‎Tu ești, căpitane? Ce naiba se întâmplă?
‎Oprește-te!
‎Ce magie neagră mai e și asta?
‎Veniți aici!
‎Doar pe aici.
‎Unde suntem?
‎În casa lui Benjamin Locke, ‎locuită acum de urmașii săi.
‎În ce perioadă?
‎S-au schimbat multe ‎de când ați murit, demult.
‎Ați pierdut războiul și v-ați dat viața.
‎- Adică am murit? ‎- Amândoi.
‎Acum sunteți Ecouri a ceea ce erați.
‎Și tu cine naiba ești?
‎Căpitanul vostru.
‎Și ceva mai mult de atât.
‎UN SERIAL NETFLIX
‎- Vine și Kinsey? ‎- Vorbește cu Savini despre nuntă.
‎Au filmat vreodată o nuntă?
‎Nu, dar au produs cel mai tare ‎film de groază de pe lumea asta.
‎O să fie super, crede-mă!
‎- Grozav! ‎- Unchiule Dunc!
‎Cavalerul mai are câte ceva de rezolvat.
‎Ce anume? Amice!
‎Vei vedea.
‎- Își ia în serios rolul. ‎- Da. Asta mă îngrijorează.
‎Ia te uită!
‎Scrie „Josh” aici?
‎Ia să văd!
‎Da, așa pare.
‎- Acel Josh? ‎- Exact. Vă deranjează?
‎Nu. De ce să ne deranjeze? ‎Abia aștept să-l cunosc.
‎Profit de energia asta ‎ca să termin de despachetat.
‎Mulțumesc din nou, Nina. E mai mult…
‎Nu e nevoie! Sunteți din familie. ‎Fac orice pentru voi.
‎Dacă știam de cheia ‎Globului de Zăpadă, te avertizam.
‎Surorile erau nebune.
‎Cine știe cât au stat captive acolo?
‎Totul a fost îngrozitor. ‎Bode putea să moară înghețat.
‎Alo!
‎Am auzit ceva de o nuntă.
‎Am avut un presentiment! ‎Părea ireal, dar am presimțit.
‎Bună, mamă!
‎Nu și eu. Îți lipeam fața pe un carton, ‎dar nu știam ce poză să aleg
‎și am realizat ‎că mi-ai lipsi și mai mult.
‎Ia uite cum te-ai tuns! Îmi place.
‎Mersi. Totul arată bine afară.
‎- De ce nu ne-ai spus? ‎- Și să ratez reacția asta?
‎- A rămas ceva de mâncare. ‎- Pizza comandată de noi.
‎- Chiar ți-ai dat silința. ‎- Vino încoace!
‎AI GRIJĂ CE PUI ÎNĂUNTRU ‎CHEIA AMINTIRILOR
‎TOASTUL CAVALERULUI ‎E O ZI SPECIALĂ
‎Azi e o zi specială.
‎Ce? Nu.
‎Kinsey, termină!
‎Tyler?
‎- Tyler! ‎- Te-ai întors!
‎- Nu știam că-mi duceți dorul. ‎- Sigur că da.
‎- Scuze, nu știam că ești tu. ‎- Ce s-a întâmplat?
‎Am încercat să-l sperii ‎și m-a aruncat ca un ninja.
‎- Cum ești atât de puternic? ‎- Cu centura Hercule.
‎Ce?
‎- Încerci un look nou? ‎- E clasic.
‎Pe unde ai umblat? Ce-ai mai făcut?
‎- Când te-ai hotărât să vii? ‎- Să vedem.
‎În Montana, sunt bine ‎și n-o să ratez nunta lui Duncan.
‎Am luat asta din Wisconsin.
‎E pentru tine.
‎Șvaițer!
‎- De ce în Montana? ‎- Am o slujbă.
‎- O slujbă? ‎- Da. Schele pentru case.
‎Mama ne punea să reparăm case. ‎Tot m-am ales cu ceva.
‎- Ai pistol cu bolțuri? ‎- Desigur.
‎Mama încălzește pizza. Veniți?
‎Ar fi mult mai simplu dacă și-ar aminti.
‎Da. Dar n-a vrut el.
‎Știu.
‎Totuși…
‎Sunt și alte asemenea chei?
‎Multe.
‎Făcută de urmașii lui Benjamin Locke.
‎Generații de femei și bărbați aroganți,
‎care se credeau demni de asemenea daruri.
‎Ne-ai numit „Ecouri”.
‎Ce înseamnă asta?
‎Înjunghie-l!
‎Poftim?
‎- De ce? ‎- Ușurel! Întrebam și eu.
‎Îți ordon!
‎Înjunghie-l!
‎Nu!
‎Nu văd sânge.
‎Incredibil, m-ai înjunghiat!
‎Ecourile nu simt durere.
‎Nu au cum să sufere.
‎Dar nesocotiți-mă…
‎și vă arunc pe amândoi în fântâna aceea,
‎unde vă veți afla sfârșitul.
‎Cum ai ajuns aici?
‎Am distrus bariera…
‎dintre lumea noastră…
‎și lumi mult mai mari.
‎Și acolo m-am contopit…
‎cu ceva cu o forță de nedescris.
‎- Nu cred că înțeleg. ‎- Vei înțelege curând.
‎Dacă-mi iese totul, ‎o să vezi cu ochii tăi.
‎De ce ai nevoie de noi?
‎Pentru că voi doi puteți face ‎ceva ce eu nu pot.
‎Ce anume?
‎Să luați cheile.
‎SANDITON ȘI ALTE POVEȘTI
‎Ty, e gata micul dejun!
‎- Cafea, Kins? ‎- Nu, mersi. Prefer ceaiul de lămâie.
‎Își încălzește corzile vocale ‎pentru numărul ei.
‎- O să cânți bine. ‎- Fără presiune. E doar ziua nunții mele.
‎Ați observat fereastra de la pavilion? ‎Barele sunt îndoite.
‎- Serios? ‎- Da. Ușa era deschisă.
‎- Te-ai jucat acolo? ‎- Nu.
‎Așadar, Tyler… Te-ai întors definitiv?
‎Nu. Mâine plec spre Montana.
‎Dar abia ai ajuns.
‎- Am de lucru. ‎- Serios ?
‎Da.
‎Dacă tot ești aici, am o întrebare.
‎- Bode va fi alături de mine… ‎- Cavaler de onoare!
‎Îmi faci onoarea de a sta ‎cu mine în timpul ceremoniei?
‎- Cu mare plăcere. ‎- Felicitări, secund!
‎- Bine, să înceapă nunta! ‎- Da.
‎Da!
‎- Când vin verii? ‎- Avionul a aterizat acum o oră.
‎Bună! Arăți bine.
‎- Cu ce te pot ajuta? ‎- Să vedem.
‎Vorbești cu cei de la catering? ‎Să aibă tot ce le trebuie.
‎Și…
‎regret că nu pot sta mai mult.
‎Nu trebuie să te scuzi.
‎Mai am nevoie de timp.
‎Sigur că da.
‎Înțeleg.
‎După câte ai pătimit…
‎Fă ce ai de făcut.
‎Iar noi te vom aștepta…
‎oricât ar dura.
‎- Catering. ‎- Da.
‎Se pare că tocmai a sosit ‎cvartetul de coarde.
‎Sunt Bode Locke
‎și, în calitate de cavaler de onoare ‎al unchiului meu, trebuie să…
‎Acum? Serios?
‎Nu-ți face griji, tată!
‎Cine-și face griji? ‎Cravata asta nu vrea să…
‎Uite-o! Arată minunat. Bine.
‎Da. Dar și tu arăți bine.
‎Fii tu însuți și totul va fi bine.
‎- Bine. ‎- Fii relaxat!
‎S-a făcut.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Mă bucur că ați putut să veniți.
‎Da. Aveam agenda plină, ‎dar apoi am auzit că e somon.
‎- Eu mă duc după Bode. ‎- Bine.
‎Pune-mă la treabă!
‎Ce-i asta?
‎O cheie nouă a deschis ceasul.
‎Acum am găsit-o.
‎Știi cum funcționează?
‎Poate că astea fac ceva.
‎Jamie?
‎Nu vrem să încapă ‎pe mâini greșite, Miranda.
‎Cheile sunt prea periculoase. ‎Trebuie asigurate.
‎E un Cufăr Arlechin de copii.
‎Așa pare, când e încuiat.
‎Încearcă să-l deschizi!
‎Impenetrabil și indestructibil.
‎Mamă!
‎- Cine ești tu? ‎- Voi cine sunteți?
‎Sunt Benjamin Locke, ‎iar tu ai intrat în casa noastră.
‎Nu se poate!
‎Ce treabă ai aici?
‎E în regulă. Și eu sunt un Locke.
‎Știu totul despre chei.
‎Am folosit una ca să ajung aici.
‎- Sunt din viitor. ‎- Din viitor?
‎- Nu există o asemenea cheie. ‎- Deocamdată.
‎- Cum te cheamă? ‎- Bode.
‎Sunt stră-stră-stră-stră-stră…
‎Sfinte Sisoe!
‎Ce-i asta? Ai dispărut și ai reapărut.
‎M-a întors în timp, ‎la Benjamin și la Miranda Locke!
‎Aveau o cheie necunoscută și un cufăr…
‎Stai! Ai călătorit în timp?
‎Exact asta am făcut.
‎Bine. Cine sunt Benjamin și Miranda?
‎Sunt strămoșii mei îndepărtați. ‎Mi-a zis Chamberlain de ei.
‎- Au făcut primele chei. ‎- Bine că te-a adus înapoi.
‎De ce n-am stat prea mult?
‎Cât ți s-a părut că a trecut?
‎Cam trei minute.
‎Sunt cifre romane acolo.
‎Ultimul trebuie să însemne ‎cât o să stai acolo.
‎Telefonul?
‎Ne va avertiza.
‎Dar de unde știm în ce perioadă mergem?
‎Putem afla într-un singur mod.
‎Repede, ascunde-te!
‎Unchiule Duncan!
‎- „Unchiul”? ‎- Nu te speria!
‎Suntem din viitor. E nepotul tău.
‎Folosim o cheie nouă, ‎care te întoarce în timp.
‎Nu! Eu n-am găsit ceva atât de mișto.
‎În ce an sunteți? Ce fac eu acolo?
‎Red Sox câștigă campionatul mondial? ‎Dylan și Brenda se împacă?
‎Unde e Rendell, tatăl meu?
‎La pescuit cu Erin, iubita lui.
‎Știți ce? El trebuie să fie.
‎Stai! Ești fiul lui și al lui Erin?
‎Nu putem. Nu încă!
‎A fost nebunie curată!
‎Vreau să-l văd pe tata. ‎Trebuie să ne întoarcem.
‎Unde?
‎Sigur, ai găsit Cheia Timpului ‎în ziua nunții mele.
‎Te-am văzut. ‎Îți amintești, de când erai copil?
‎Nu așa funcționează cheia, amice.
‎Dar știi de cheie?
‎Am găsit-o cu Rendell. Ne-am jucat cu ea.
‎Speram ca această cheie ‎să nu mai vadă vreodată lumina zilei.
‎Mai ales azi.
‎Ce faci?
‎Asta e prea imprevizibilă.
‎Aici erați!
‎Fotograful vă așteaptă afară.
‎Îl ajutați pe Josh cu programele?
‎Am găsit o cheie nouă.
‎M-am întors în vremurile coloniale ‎și când Dunc și tata erau copii.
‎Bine. Nu e indicat să te joci ‎cu cheile azi, noi sau vechi.
‎S-a înțeles?
‎Te rog, ajută-l pe Josh afară!
‎Spune-mi despre noua cheie!
‎Mai târziu. Deocamdată, ține-o departe ‎de Bode, te rog!
‎Salut! Vreți programul?
‎Bună! Pe aici!
‎Băieți, e timpul!
‎Rahat!
‎- Inelele. ‎- Unde sunt?
‎Cred că le-am lăsat sus.
‎Le iau eu.
‎Bine. Pe noptiera de la pat ‎e un săculeț negru de catifea.
‎Nu-ți face griji! Nu pot începe fără voi.
‎- Le-am găsit! ‎- Grozav!
‎Haide!
‎Cât o să te iubesc?
‎Cât timp cât sunt stele deasupra ta
‎Și mai mult dacă pot
‎Cât o să am nevoie de tine?
‎Atât cât anotimpurile
‎Își vor urma cursul
‎Cât voi sta cu tine?
‎Cât timp cât marea
‎Va uda nisipul de pe țărm
‎Cât te voi dori?
‎Atât cât mă vei dori și tu
‎Prieteni și familie,
‎ne-am adunat aici în această zi frumoasă ‎pentru a sărbători iubirea.
‎Și pentru a fi martori ‎la unirea acestor oameni minunați
‎în căsătorie.
‎Brian, îl iei pe Duncan,
‎la bine și la greu, ‎până ce moartea vă va despărți?
‎Da.
‎Duncan, îl iei pe Brian,
‎la bine și la greu, ‎până ce moartea vă va despărți?
‎Da.
‎Aceste inele sunt un simbol,
‎un cerc nesfârșit ‎al jurămintelor făcute unul altuia.
‎Prin puterea învestită în mine ‎de statul Massachusetts,
‎vă declar soț și soț.
‎Iar acum, vă puteți ‎consfinți uniunea cu un sărut.
‎- Mă bucur să te cunosc, Jamie. ‎- Și eu. Bode mi-a zis de desene.
‎- Squadron Strange? ‎- Da.
‎- Aș vrea să le citesc cândva. ‎- Sigur, cu plăcere.
‎Mamă!
‎Hai să dansăm!
‎Băieți, vin chiftelele în șuncă!
‎Măiculiță!
‎- Bună! ‎- Părăsită pentru șuncă.
‎- Îi intimidează mișcările mele. ‎- Da, asta trebuie să fie.
‎E un cântec lent. E… un cântec romantic.
‎Oare ce ar trebui să facem?
‎Pot să fac o observație?
‎Sigur că da.
‎Pari foarte fericită.
‎Am interacționat mai bine cu copiii.
‎Iar sosirea lui Tyler m-a binedispus.
‎Dar mi-au lipsit alte lucruri.
‎Alte lucruri?
‎De exemplu?
‎- Concursurile de popice. ‎- Da.
‎Exact.
‎Speram să spui asta, căci am exersat.
‎- Da? ‎- Da.
‎Aspectul mental, nu cel fizic.
‎E un joc psihologic.
‎- Nu m-am dus la piste, dar… ‎- Bine.
‎Dar îți acord revanșa.
‎- Oricând. ‎- Bine.
‎Mă bucur că ai sunat.
‎Și eu.
‎- Celebrul Josh! ‎- Bună!
‎Felicitări! A fost o ceremonie frumoasă.
‎E meritul Ninei și al copiilor.
‎Întocmai.
‎- Nu! Lasă… ‎- Ce e?
‎Nu e nimic de văzut aici.
‎DUNCAN A FĂCUT CHEIA DEMONULUI
‎BUN PENTRU DEPOZITAREA CHEILOR
‎Am găsit asta în camera mamei.
‎CHEIA PLANTELOR
‎Da. Bravo!
‎Uite!
‎Găsiți-l!
‎Da, domnule.
‎Descuiați-l!
‎Gordie! E plăcut să văd un chip cunoscut.
‎Asemenea! Ce eveniment minunat?
‎- Micul Duncan s-a căsătorit. ‎- Exact.
‎Eu încă vă văd stând împreună, ‎cu Lucas și cu restul găștii.
‎Interpretarea ta în ‎Furtuna ‎a fost extraordinară.
‎Ești amabil.
‎Erați foarte apropiați. ‎Păcat că n-am avut și eu un asemenea grup.
‎Îmi pare rău dacă te-ai simțit exclus.
‎Noi aveam treburile noastre.
‎Nu e nevoie să te justifici. ‎Suntem adulți.
‎Te bucuri că te-ai întors?
‎Să zicem că da, deocamdată…
‎Sunt în consiliul profesoral
‎și nu am găsit un antrenor ‎pentru echipa de atletism.
‎N-au ajuns nici la regionale anul trecut. ‎Ar fi minunat să revii.
‎- Mă mai gândesc. ‎- Minunat!
‎Atenție, vă rog!
‎- O să țină un toast, nu? ‎- Da.
‎Sunt Bode Locke și, în calitate ‎de cavaler de onoare al unchiului meu,
‎e de datoria mea să țin un toast.
‎Când ne-am mutat aici anul trecut, ‎nu știam la ce să ne așteptăm.
‎Nu știam absolut nimic ‎despre Matheson sau despre Casa Cheilor.
‎Dar știam un lucru.
‎Eram o familie.
‎Îl aveam pe unchiul Dunc.
‎S-au întâmplat multe de atunci
‎și ai fost mereu alături de noi.
‎Chiar dacă sunt trist ‎că nu vei mai sta cu noi…
‎mă bucur că acum ‎îl avem și pe unchiul Brian.
‎Și mai am un singur lucru de spus acum,
‎când plecați în luna de miere, ‎către o nouă viață.
‎Aloha!
‎Aloha și ție, amice!
‎A fost minunat! Foarte frumos.
‎Bună interpretare! A fost…
‎- A fost minunată. ‎- Mersi.
‎Urmează discursul tău?
‎Da, după încă vreo zece de-astea.
‎La câte ai ajuns?
‎Nu foarte puține, dar nici prea multe.
‎Eram sigură că o să rămâi ‎o vreme când o să te întorci.
‎Uită-te în jur, Kins! Ați trecut toți ‎la următorul capitol. La fel și eu.
‎- Încerc. ‎- N-a trecut nimeni mai departe, Tyler.
‎- Ai idee cât de mult ne lipsești? ‎- Și voi îmi lipsiți, dar…
‎Ce e? Ce s-a întâmplat?
‎Cheia de la gâtul tău…
‎Am avut un déjà vu ciudat.
‎Ce vrei să spui?
‎Mi-a apărut o imagine…
‎cu un lanț înfășurat în jurul lui Bode.
‎Pentru noi amintiri!
‎E ciudat să fiu acasă. Parcă…
‎Știi chestia aia? Când ai…
‎Când îți stă pe limbă un cuvânt
‎și nu reușești să-l găsești.
‎Doar că e un sentiment.
‎Știu că e ilogic ce spun.
‎Nu, te înțeleg perfect.
‎Ty, îți amintești ce e asta?
‎Ce face?
‎E Cheia Lanțului.
‎Gabe a folosit-o ‎împotriva noastră, dar nu…
‎Nu era Gabe, era…
‎Era Dodge.
‎Ce se întâmplă?
‎Când mama bea, ‎își amintea de magie, mai știi?
‎Și-a amintit că a intrat în oglindă.
‎- Da. Acum îți amintești și tu, nu? ‎- Da.
‎Amintirile astea nu trebuie să dispară.
‎Doar să mă lași ‎să folosesc Cheia Amintirilor.
‎Cheia Amintirilor. Era în banca aia.
‎Putem fi din nou ca înainte.
‎Avem nevoie de tine aici, Tyler.
‎Am nevoie de tine.
‎La mulți ani, Jackie! Deschide ochii!
‎Jackie?
‎Nu pot.
‎Jackie!
‎Nu vreau să-mi amintesc asta!
‎Scuză-mă! Nu trebuia să te forțez.
‎Foarte bine.
‎E timpul pentru ‎plecarea spectaculoasă a mirilor.
‎Adunați-vă pe alee și binecuvântați-i!
‎- Mergem… ‎- Eu intru un minut.
‎- Bine. ‎- Nu mă simt grozav.
‎E cineva?
‎Cine e?
‎Bună seara!
‎Ce naiba faci aici?
‎E curajos puștiul.
‎Vii să-i conducem pe Duncan și pe Brian?
‎Da, după ce verific ceva înăuntru. ‎Ne vedem acolo.
‎Cheia de la dulap!
‎- Unde e? ‎- Nu…
‎În cazul ăsta, ghinionul tău!
‎Bolton!
‎Ești teafăr?
‎Ce naiba?
‎Îți aduc niște gheață.
‎- Cine erau ăia? De ce erau îmbrăcați așa? ‎- Nu știu.
‎Încercau să spargă dulapul din salon,
‎dar ai intrat tu și…
‎Și…
‎Cum am scăpat de ei?
‎Cu asta.
‎Ce-i aia?
‎- Nu contează. ‎- Au ieșit pe ușă, doar că nu era…
‎Nu era veranda. Era altceva.
‎Aveau Cheia Oriunde.
‎Ce anume?
‎Bine. Nu știu ce naiba ‎s-a întâmplat, dar ar trebui să…
‎Să chemăm poliția.
‎Așa o să fac. Sigur ești bine?
‎Da, doar că…
‎Sunt un pic amețit.
‎Mi se învârte capul.
‎Nu e doar de la tequila.
‎- Ești bine? ‎- Da. Mă duc să-i spun mamei.
‎Bine. Mă duc să mă întind puțin.
‎PROASPĂT CĂSĂTORIȚI
‎Pa, Brian!
‎Pa, unchiule Dunc!
‎O să ne lipsiți!
‎Pornim!
‎Bode!
‎Unde e mama?
‎Și aveau Cheia Oriunde?
‎Da. Nu știu de unde.
‎Tyler zicea că barele de la pavilion ‎erau îndoite și că ușile erau deschise.
‎Pariez că erau Ecouri.
‎A dispărut Cheia Plantelor.
‎Am uitat că o am ‎și am scos-o înainte de nuntă.
‎O să vedem. Deocamdată, ‎trebuie să mutăm cheile altundeva.
‎Cufărul Arlechin.
‎Ce anume?
‎Acum știu unde l-am văzut.
‎Veniți!
‎Benjamin Locke îl folosea, ‎când m-am întors în timp.
‎E ca un seif magic indestructibil.
‎Are cheia lui?
‎Oare unde ar putea fi?
‎Ce faceți aici?
‎Le povesteam de intruși.
‎Se pare că n-au luat nimic. Ce ciudat!
‎- Ai sunat la poliție? ‎- Da, o să verifice.
‎Ca să mă asigur că totul e bine,
‎cred că mai stau câteva zile, ‎dacă se poate.
‎Sigur că da, scumpule. ‎Ne-ar face mare plăcere.
‎E bine măcar că Tyler mai rămâne.
‎O să caut cheia.
‎Ne trebuie, ca să le păstrăm pe restul. ‎Să fim siguri.
‎În caz că ce?
‎Că se întorc.
‎BAZAT PE NUVELA GRAFICĂ ‎DE JOE HILL ȘI GABRIEL RODRIGUEZ
‎Subtitrarea: Gabi Nițu