De er her.
Onkel Dunc!
Det er så godt å se deg.
-Favorittonkelen min. -Jeg er din eneste onkel.
-Hei. -Hallo.
Hvordan var turen?
Fylt med mange livlige spillelistediskusjoner.
Brian nedla veto mot all rock, bryllupet er nå avlyst.
Det er synd, dette ser fantastisk ut.
Gjorde du det selv?
Ja. Jeg bare disket opp med det.
Den er nydelig. Alt sammen.
-Har dere hørt fra Tyler? -Nei. Han svarer ikke engang på meldinger.
Men jeg skal bli den beste forloveren du har hatt.
Jeg ba deg ikke om å være forlover. Jeg ba deg om å stå ved siden av meg.
Ikke bekymre deg. Forloveren hjelper til.
-Jeg burde nok akseptere det. -Sannsynligvis.
Hepp.
James Bolton.
Kaptein.
Hva…
-Hvor er… -Hysj.
Samuel Coffey.
Bolton.
Er det deg, kaptein? Hva pokker er det som foregår?
Stopp.
Hva slags svart magi er dette?
Kom denne veien.
Kun denne veien.
Hvor er vi?
Huset til Benjamin Locke, nå bebodd av hans etterkommere.
Når er vi?
Mye har endret seg siden dere sist trakk pusten.
Krigen ble tapt og livene deres med den.
-Døde jeg? -Begge gjorde det.
Nå er dere ekkoer av deres tidligere selv.
Hvem i helvete er du?
Kapteinen deres.
Og noe mer.
EN NETFLIX-SERIE
Kommer Kinsey?
Hun snakker med savinene om bryllupet.
Har de filmet et bryllup før?
Nei, men de lagde den beste skrekkfilmen jeg har sett.
Det blir episk. Tro meg.
-Flott. -Hei, onkel Dunc.
Jeg har noen forlover greier jeg må ta meg av.
Som hva da?
Det får du se.
-Han tar det iallfall seriøst. -Ja. Det bekymrer meg.
Ser man det.
Står det Josh her?
Få se.
Ja, det ser sånn ut.
-Er dette den Josh? -Det er den Josh. Har dere noe imot det?
Noe imot det? Nei. Hvorfor? Det er stas at vi får treffe ham.
Jeg skal bruke den nervøse energien til å pakke ut.
Takk igjen. Du gjør mer enn nødvendig.
Stopp! Dere er familie. Vi gjør alt for dere.
Jeg visste ikke at det fantes en Snøkulenøkkel.
De søstrene var sinnssyke. Gudene vet hvor lenge de var fanget.
Det var virkelig skummelt. Bode kunne ha frosset i hjel.
Hallo?
Jeg hørte noe om et bryllup.
Jeg kjente det på meg. Jeg turte ikke å tro på det.
-Hei, mamma. -Jeg kjente det ikke på meg.
Jeg vurderte en kartongfigur, men jeg kunne ikke velge bilde.
Men da ville jeg bare ha savnet deg mer.
-Se på håret ditt. Jeg liker det! -Takk. Alt ser bra ut ute.
-Hvorfor sa du ingenting? -Å gå glipp av reaksjonen?
Det er middag igjen.
Det er pizza. Som vi bestilte.
-Dere slo på stortromma, hva? -Kom hit.
VÆR FORSIKTIG MED HVA DU LEGGER INN MINNENØKKELEN
FORLOVERTALE
I dag er en spesiell dag.
Hva? Nei.
Kinsey, kutt ut.
Tyler?
-Tyler! -Du er tilbake.
-Jeg ante ikke at dere savnet meg. -Selvsagt.
Jeg visste ikke at det var deg.
Hva skjedde?
Jeg skulle skremme Bode, han felte meg som en ninja.
-Hvordan ble du så sterk? -Jeg brukte Hercules-beltet.
Hva?
-Er det en ny stil? -Det er vintage.
Hvor har du vært? Hvordan har du hatt det?
-Når bestemte du deg for å komme? -La oss se.
Montana, greit, og jeg går ikke glipp av Duncans bryllup.
Stoppet i Wisconsin. Jeg kjøpte denne til deg.
En ost.
Hvorfor Montana?
Jeg fikk en jobb.
-En jobb? -Ja, setter opp reisverk.
Endelig får jeg bruk for det vi lærte av å jobbe for mamma.
Får du bruke spikerpistol?
Ja.
Mamma varmer opp pizza.
Det hadde vært lettere om han husket.
Ja, men han ville ikke det.
Jeg vet det.
Men allikevel.
-Er det er flere av disse nøklene? -Mange.
Laget av Benjamin Lockes etterkommere.
Generasjoner av arrogante menn og kvinner,
som mener seg verdige slike gaver.
Du kalte oss ekkoer.
Men hva betyr det?
Stikk ham ned.
Hva?
-Hvorfor? -Vi stiller bare spørsmål.
Jeg befaler deg.
Stikk ham ned!
Nei!
Han blør ikke.
Tenk at du gjorde det.
Som ekkoer føler dere ikke smerte. Dere kjenner ikke fysisk lidelse.
Men om dere går imot meg, kaster jeg dere inn i brønnhuset,
og da er det over for dere.
Hvordan kom du hit?
Jeg brøt ned barrieren
mellom vår verden og verdener større enn denne.
Og det var på det stedet jeg fusjonerte med noe av en usigelig kraft.
-Jeg forstår ikke. -Det gjør du snart.
Hvis jeg får det som jeg vil, ser du det selv.
Hvorfor trenger du oss?
Fordi dere kan gjøre noe jeg ikke kan.
Og hva er det?
Ta nøklene.
Ty! Frokosten er klar!
-Kaffe, Kins? -Jeg holder meg til sitronte.
Hun varmer opp stemmebåndet for sangen senere.
-Du blir fantastisk. -Ikke noe press.
Det er bare bryllupsdagen min.
Har dere sett vinduet i brønnhuset?
Stengene er bøyde.
-Virkelig? -Ja. Døren var åpen.
-Har du lekt der inne? -Nei.
Så, Tyler, har du kommet hjem for å bli?
Jeg drar til Montana i morgen.
Men du kom nettopp.
-Jeg må tilbake på jobb. -Seriøst?
Ja.
Vel, siden du er her, har jeg et spørsmål.
Bode skal stå der oppe med meg…
Som din forlover.
…vil du også gjøre meg æren av å stå ved meg under seremonien?
Æren er min.
Gratulerer som nestkommanderende.
-Ok, la oss feire et bryllup! -Ja!
Så absolutt
-Når kommer søskenbarna? -Flyet landet for en time siden.
Hei. Så stilig du er.
-Hva kan jeg gjøre? -Skal vi se.
Snakk med cateringfolkene. Sørg for at de har alt de trenger.
Og…
Beklager at jeg ikke kan bli.
Du trenger ikke å beklage.
Jeg trenger litt mer tid.
Selvsagt.
Jeg forstår.
Med alt som skjedde…
Gjør det du trenger å gjøre,
vi er her for deg uansett hvor lang tid det tar.
-Så, cateringfolkene. -Ja.
Strykekvartetten kom visstnok nå.
Jeg er Bode Locke,
og som onkel Duncans forlover er det en av mine hovedoppgaver å…
Nå? Seriøst?
Ikke vær nervøs, pappa.
Hvem er nervøs? Jeg får bare ikke slipset…
Pokker. Der er hun. Hun ser fantastisk ut. Ok.
Ja, men det gjør du også.
Bare vær deg selv, så går alt bra.
-Ok. -Bare ta det helt med ro.
Ok.
-Hei. -Hei.
Glad dere kunne komme.
Dansekortet mitt var fullt, men noen sa dere serverer laks.
-Jeg skal se etter Bode. -Ok.
La meg jobbe for måltidet.
Hva er det?
En ny nøkkel åpnet denne klokken. Jeg fant den nettopp.
Vet du hvordan den fungerer?
Kanskje disse gjør noe.
Jamie?
De må ikke havne i gale hender, Miranda.
Nøklene er farlige, vi må sikre dem.
Det er en harlekinkiste.
Det ser sånn ut, men når den låses…
Åpne den.
Ugjennomtrengelig og uforgjengelig.
Jøss.
Hvem er du?
Jeg er Benjamin Locke, du er en inntrenger i vårt hjem.
Utrolig.
-Hva gjør du her? -Det er ok. Jeg er også en Locke.
Jeg vet om nøklene.
Jeg brukte en for å komme hit.
-Jeg er fra fremtiden. -Fremtiden? En slik nøkkel finnes ikke.
Ennå.
Hva heter du?
Jeg heter Bode. Jeg er ditt tipp, tipp, tipp tipp tipp…
Fy fader!
Hva skjedde? Du forsvant og kom tilbake.
Jeg dro tilbake i tid. Jeg traff Benjamin og Miranda Locke.
De hadde en nøkkel jeg aldri har sett før.
Har du reist i tid?
Jeg gjorde det.
Ok, hvem er Benjamin og Miranda?
Forfedrene mine. Chamberlain fortalte om dem.
-De lagde de første nøklene. -Heldigvis fikk nøkkelen deg tilbake.
Hvorfor var jeg der så kort tid?
-Hvor lenge føltes det som? -Tre minutter?
Dette er romertall. Denne viser nok hvor lenge du var der.
Mobilen din?
Det vil advare oss.
Men hvordan vet vi hvor vi havner?
Kun én måte å finne det ut på.
Fort, gjem deg.
Onkel Duncan?
-Onkel Duncan? -Ikke få panikk.
Vi er fra fremtiden. Han er nevøen din.
Vi bruker en ny nøkkel som lar oss reise i tid.
Utrolig. Jeg har ikke funnet noe så episk.
Hvilket år kommer dere fra? Hva gjør jeg der?
Vinner Red Sox verdensserien? Blir Dylan og Brenda sammen igjen?
Hvor er faren min, Rendell?
Han fisker med kjæresten sin, Erin.
Det er nok Rendell.
Vent.
Er du hans og Erins sønn?
Vi kan ikke. Ikke ennå.
Det var sinnssykt.
Jeg vil treffe pappaen min. Vi må dra tilbake.
Tilbake hvor?
Selvsagt finner du Tidsnøkkelen på bryllupsdagen min.
Vi så deg. Husker du det fra da du var mindre?
Nøkkelen fungerer ikke sånn.
-Men du vet om nøkkelen? -Ja. Rendell og jeg lekte litt med den.
Jeg håpet at denne nøkkelen aldri så dagens lys igjen.
Iallfall ikke i dag.
Hva gjør du?
Denne er for uforutsigbar.
Der er du.
Fotografen er klar utenfor, kan dere hjelpe Josh med programmene?
Vi fant en ny nøkkel.
Jeg dro til kolonitiden og til da onkel Dunc og pappa var barn.
Ok. I dag er ikke dagen for å leke med nøkler, nye eller gamle.
Forstått?
Vær så snill, hjelp Josh ute.
-Fortell meg om denne nye nøkkelen. -Senere.
Bare hold den unna Bode.
Hallo. Program?
Hei. Denne veien.
Tiden er inne.
Å, faen.
-Ringene. -Hvor er de?
De må ligge igjen oppe.
Jeg henter dem.
Ok. Nattbordet. En svart fløyelspose.
Slapp av. De kan ikke begynne uten deg.
Jeg har dem.
Flott.
Ok, kom igjen!
Hvor lenge kommer jeg til å elske deg?
Så lenge det er stjerner over deg
Og lenger hvis jeg kan
Hvor lenge vil jeg trenge deg?
Så lenge sesongene trenger
Å følge planen deres
Hvor lenge skal vi være sammen?
Så lenge havet må
Skylle opp på stranden
Hvor lenge kommer jeg til å ville ha deg?
Så lenge som du også vil ha meg…
Venner og familie, vi er samlet her i dag for å feire kjærligheten,
og å være vitne til at to skjønne mennesker gifter seg.
Brian, vil du elske og ære Duncan inntil døden skiller dere ad?
Ja.
Duncan, vil du elske og ære Brian inntil døden skiller dere ad?
Ja.
Disse ringene er et symbol,
en uendelig sirkel av løftene dere har gitt hverandre.
I kraft av den fullmakt gitt meg av staten Massachusetts
erklærer jeg dere for ektefolk å være.
Dere kan forsegle ekteskapet med et kyss.
-Fint å endelig møte deg, Jamie. -Likeså. Bode fortalte om serien din.
-Squadron Strange? -Ja.
-Kan jeg få lese den? -Ja, gjerne det.
Hei, mamma.
La oss danse.
-Folkens. Baconsurrede kjøttboller. -Jøss.
-Hei. -Dumpet for bacon.
De føler seg truet av dansingen min.
Ja, det er nok derfor.
Dette er en ballade. Dette er en romantisk sang.
Hva skal vi gjøre?
-Kan jeg komme med en observasjon? -Naturligvis.
Du virker glad.
Barna og jeg har vært mer sammen,
det er flott å ha Tyler hjemme.
Men jeg har savnet andre ting.
Andre ting.
Som…
-Kunkurransebowling. -Nettopp.
Jeg håpet du ville si det, fordi jeg har øvd.
-Har du? -Ja.
Mentalt, ikke fysisk. Mentalt. Det er et mentalt spill.
-Jeg har ikke vært i bowlinghallen. -Ok.
Men jeg skal gi deg en omkamp.
-Når som helst. -Ok.
Jeg er glad du ringte.
Jeg også.
-Den berømte Josh. -Hei!
Gratulerer. Det var en vakker seremoni.
Det var Nina og ungene som fikset det.
Det er sant.
-Nei, bare… -Hva?
Det er ingenting.
DUNCAN LAGDE EN DEMONNØKKEL
OGSÅ BRA FOR NØKKELOPPBEVARING
Jeg fant denne i morens rom.
PLANTENØKKEL
Ja. Godt jobbet.
Her.
Finn den.
Ja, sir.
Lås det opp.
Gordie. Hyggelig å se et kjent fjes.
Hyggelig å se deg. For en fin begivenhet.
-Lille Duncan giftet seg. -Jeg vet det.
Jeg ser fortsatt for meg deg, Lucas og hele gjengen.
Opptredenen din i Stormen var et høydepunkt for meg.
Hyggelig.
Dere var så nære. Skulle ønske jeg hadde sånne venner.
Beklager om du følte deg ekskludert.
Vi hadde vår egen greie.
Nei. Ingen grunn til å forklare. Vi er voksne nå.
Er du glad for å være tilbake?
-Det kommer seg. Sakte, men sikkert. -Jeg sitter i skolestyret.
Vi har ikke funnet en løpetrener.
De kvalifiserte ikke i fjor.
De kunne trenge deg.
-Jeg skal tenke på det. -Flott.
Kan jeg få oppmerksomhet.
-Skal han holde en tale? -Ja.
Jeg heter Bode Locke, og som min onkel Duncans forlover,
er en av mine oppgaver å holde en tale.
Da vi flyttet hit i fjor, visste vi ikke hva vi kunne forvente.
Vi kjente ingen eller visste noe om Matheson eller Keyhouse.
Men én ting visste vi.
Vi hadde familie. Vi hadde onkel Dunc.
Så mye har skjedd siden da, og du har vært med oss hele veien.
Selv om jeg er lei meg for at du ikke skal bo med oss mer,
er jeg glad for at vi nå har onkel Brian.
Derfor har jeg bare én ting å si
nå som dere drar på bryllupsreise og starter et nytt liv.
Aloha.
Aloha til deg også.
Det var flott! Det var veldig bra.
Sangen var bra. Det var…
-Det var veldig vakkert. -Takk. Skal du holde tale?
-Ja. Kanskje etter ti flere av disse. -Hvor mange er det for deg?
Flere enn noen få, mindre enn mange.
Jeg trodde du ville bli en stund når du kom hjem.
Se deg rundt.
Dere har gått videre, sant? Jeg også.
Jeg prøver.
Ingen har gått videre.
-Aner du hvor mye vi savner deg? -Jeg savner dere også, men jeg…
Hva? Hva er galt?
Nøkkelen i halskjedet ditt.
Jeg fikk en snodig déjà vu.
Hva mener du?
Jeg fikk et bilde i hodet av at Bode var bundet av kjetting.
For nye minner.
Det er rart å være hjemme. Det er som…
Du vet hvordan det er? Når det er…
Du har noe på tungen, men du får ikke uttrykt det.
Det er en følelse.
Beklager, dette gir ikke mening.
Jo, det gir mye mening.
Husker du hva dette er?
Hva den gjør?
Det er Kjettingnøkkelen.
Gabe brukte den mot oss, men det var…
Det var ikke Gabe. Det var…
Det var Dodge.
Hva skjer?
Husker du da mamma drakk? At hun kunne huske magi?
Hun husket at hun gikk inn i speilet.
Ja. Så nå husker du det også, sant?
-Ja. -Minnene trenger ikke å forsvinne.
Bare si at du vil bruke Minnenøkkelen.
Minnenøkkelen. Jeg fant den i benken.
Vi kan ha det som før.
Vi trenger deg her.
Jeg trenger deg.
Gratulerer med dagen. Åpne øynene.
Jackie?
Jeg kan ikke.
Jackie!
Jeg vil ikke ha det. Jeg vil ikke huske dette.
Jeg burde ikke ha presset.
Greit, alle sammen.
Det er på tide å si farvel til brudgommene.
Gå til oppkjørselen for å ønske dem lykke til.
-Skal vi… -Jeg går inn et øyeblikk.
-Ok. -Jeg føler meg ikke bra.
Hallo?
God aften.
Hei! Hva i helvete gjør du?
Gutten har tæl.
Skal du si ha det til Duncan og Brian?
Ja, jeg må bare sjekke noe inne. Jeg møter deg der.
Nøkkelen til skapet.
Hvor er den?
Jeg vet ikk…
Synd for deg.
Bolton!
Er du ok?
Hva i svarte?
Jeg henter is til deg.
Hvem var de? Og hvorfor var de kledd sånn?
Jeg vet ikke.
De prøvde å bryte seg inn i skapet i salongen,
og så kom du inn, og du…
Og…
Hvordan ble du kvitt dem?
Med denne.
Hva er det?
-Glem det. -De gikk ut døren, men det var ikke…
Det var ikke ut til verandaen. Det var et annet sted.
De hadde Overaltnøkkelen.
Hva for noe?
Ok. Jeg vet ikke hva som skjedde, men…
-Vi burde ringe politiet. -Ja. Er du sikker på at du er ok?
Ja, det er bare…
Jeg føler meg litt fjern.
Hodet mitt føles uklart.
Det er ikke bare tequilaen.
Er du ok?
-Ja. Jeg skal fortelle mamma om dette. -Ok.
Jeg skal legge meg, tror jeg.
NYGIFT
Ha det, Brian!
Ha det, onkel Dunc.
Vi kommer til å savne dere!
Nå skjer det!
Bode.
Hvor er mamma?
Og de hadde Overaltnøkkelen.
Ja. Jeg vet ikke hvordan.
Tyler sa at stengene brønnhuset var bøyde og at døren var åpen. De var nok ekkoer.
Plantenøkkelen er borte.
Jeg glemte at jeg hadde den og tok den av før bryllupet.
Vi finner ut av det, vi må ha et nytt oppbevaringssted.
Harlekinkisten.
Hva for noe?
Nå husker jeg hvor jeg har sett den.
Følg meg.
Jeg så Benjamin med den da jeg reiste i tid.
Den er som en uforgjengelig magisk safe.
Har den en nøkkel?
Lurer på hvor den er.
Hva gjør dere her?
Jeg fortalte bare om inntrengerne.
Det virker ikke som om de tok noe. Snodig.
-Ringte du politiet? -Ja, de skal sjekke litt.
For å være på den trygge siden blir jeg et par dager, hvis det er greit.
Selvsagt. Det setter vi pris på.
Vel, det er positivt at Tyler blir her.
Jeg skal lete etter nøkkelen.
Vi trenger den for å holde nøklene trygge. I tilfelle.
I tilfelle?
De kommer tilbake.
BASERT PÅ TEGNESERIEN AV JOE HILL OG GABRIEL RODRIGUEZ
Tekst: Anya Bratberg