СПЛАНУЙ ПОХІД У ГОРИ МАНДРІВКА АППАЛАЧСЬКОЮ СТЕЖКОЮ
Що ми скажемо мамі?
Я подбаю про це.
Вона була такою приємною людиною.
Такою доброю.
Вона на це не заслужила.
Сьогодні все це закінчиться.
ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
Привіт.
Мені так шкода Ерін.
Вона ж намагалася допомогти.
Привіт, Скоте.
Рада знову бачити тут твою мармизу.
Вітаю, місіс Лок. Радий знову тут опинитися.
То що ви задумали?
-Помагаємо Скоту з апаратурою. -Так.
Сьогодні зніматимемо сиквел.
Якби ж я могла лишитися і подивитися, як ви чаклуєте.
Повеселіться.
Данкане.
Ти сьогодні бачив Ерін?
Хотів тобі сказати.
Вона вчора поїхала, коли нас не було вдома.
Поїхала?
Що? Зовсім?
Так. Сказала, що не вміє прощатися,
але хотіла, щоб я тобі подякував за все.
Гаразд.
Якось дивно.
Сподіваюся, вона буде щасливою, де б не осіла.
Я теж.
Шкода, що в тебе сьогодні не вихідний, як у всіх після зимового фестивалю.
На жаль, підступно наближається дедлайн для театру.
Гарного дня.
-Па-па. -Па-па.
Ні пуху ні пера!
Бувай, мамо!
Гаразд, зробімо це.
Заради Ерін, вашого тата й нас.
Усім усе зрозуміло?
-Він точно візьме Іден? -О, жодних сумнівів.
Вона ж його адептка.
Боді?
Я повністю готовий.
Що саме буде, коли ми кинемо Ґейба в колодязь?
Ми його не кинемо.
Ми його знищимо.
Коли відлуння перетне межу, це його не ув'язнить, а знищить.
Тому Додж хитрістю змусила мене віддати їй Куди-завгодно-ключ.
Щоб вона могла втекти з комірчини.
Мені все зрозуміло, але я можу зробити більше.
Данкане, йому потрібен ти.
Ти наша приманка.
Якщо треба, я готовий на що завгодно.
Дякую.
Сподіваюся, це спрацює.
Спрацює.
Тепер у нас є елемент несподіванки.
Ти справді віриш,
що вони хочуть, щоб ти прийшов, аби знімати цей дурний фільм?
Неважливо. Це забезпечить нам доступ до Данкана.
Просто кажу, що ліпше мати запасний план.
І як завжди…
я на 12 кроків попереду тебе.
Чудово.
То ми підемо, зламаємо двері,
використаємо Ключ від ланцюга і захопимо Данкана.
Ні, це запасний план.
Спочатку дізнаємося, що їм відомо,
потім покличемо Данкана, кинемо у вантажівку
і привеземо в кузню, щоб зробити ключ.
-Ти береш не всі ключі? -Усі, лишу тільки Ехо-ключ.
Він буде тут.
Чому у твого плану стільки кроків?
Якби я була головна, він би вже кував нам ключ.
Ти ідіотка?
Досі не зрозуміла?
У них є ключі, які вони можуть використати як зброю.
Щоб цього уникнути,
ми викрадемо Данкана в них з-під носа.
-Почало доходити? -Хто тут ідіот?
А якщо вони цього очікують?
Цілком можливо, що вони тебе вирахували.
Це неважливо. Їм до мене далеко.
Будьмо відверті, я знаю, у чому тут річ.
Ти не хочеш, щоб твоїй коханій зробили боляче.
Годі!
Більше жодних балачок.
Ти існуєш лише щоб служити.
Жодних «Гей, а ти подумав про це?», «А чому б не спробувати це?»
-Зрозуміла? -Добре!
Бери піддослідного й вирушаємо.
Я ЗНАЮ, ХТО ВАС ОБІКРАВ
-Усе гаразд? -Так.
Треба піти провідати одного учня. Маєш закінчити завдання з математики?
-Ага. -Добре.
Друже! Тобі пощастило! Ти ж нікчема!
Пощастило! Я винайшов цю гру.
Якого дідька? О, містере Беннетт, як життя?
Мені натякнули, ти щось знаєш про крадіжку мого артефакту.
Та ні.
Нічого собі, що ти тепер украв?
Нічого. Чесно. Я нічого не брав. Клянуся.
Хтось прислав мені імейл, що брав.
-Це був не я. -Годі тобі.
Брінкере, просто скажи йому, що ти зробив із цим артефактом.
Гаразд. Ясно.
Я його не крав, пане Беннетт. Не знаю, хто це зробив.
А якщо я поговорю з тренером Карлсоном, і тебе викинуть із хокейної команди?
Не нервуйтеся. Це не повториться.
Сподіваюся!
Гаразд, пробачте.
-Привіт. -Було досить напружено.
-Все добре? -Так, просто…
-Я принесла тобі кави. -Дякую.
Може, підемо поговоримо?
Так, звісно.
У мене дещо вкрали.
І ти думав, що це зробили ці хлопці?
Один з них для потіхи сказав, що вкрав той інший.
Що вкрали?
Історичний артефакт, який належав моїй сім'ї багато поколінь.
Я б теж засмутилася на твоєму місці.
Цей артефакт, схоже, і правда тобі дорогий.
А що це таке?
Якщо я тобі скажу, ти подумаєш, що я божевільний.
У тебе є мініатюрна версія мого будинку.
А я досі тут.
Це пожолоблений шматок рідкісного металу.
Схожий на мушкетну кулю,
і він часів Війни за незалежність.
Його передавали від покоління до покоління разом з однією річчю.
Що за річ?
Запис у журналі мого предка.
Там описано, де знайшли об'єкт.
І де його знайшли?
Певна, що хочеш знати?
Він описує це як розколину в печері.
Прохід.
Прохід куди?
Потойбіч.
Потойбічний світ приголомшливої надприродної сили.
І я гадаю, що вкрадений артефакт
є ключем, який може відкрити цей прохід,
якщо його знайти.
І це тому ти приїхав у Метісон?
Щоб знайти цей прохід?
Нам потрібна була зміна в житті, але це одна з головних причин.
Не розумію, чому ти не вираховуєш
найкоротший шлях до найближчої дурки?
Бо я була на твоєму місці.
Ти повчала хлопців із хокейної команди через 300-річний шматок заліза?
Я намагалася знайти сенс у безглуздій трагедії.
Після вбивства Ренделла
я шукала відповіді, тому й переїхала сюди.
Я думала, має бути якесь пояснення. Щось, чого я не знаю.
Я була…
Я шукала якісь сліди, якісь зв'язки,
чіплялася за будь-що.
Не тому, що вони були, а тому що вони були мені потрібні.
Не кажи, що мені не допомогло б, якби я знав напевне,
що є щось поза цією смертною долиною.
Хіба б ти не повернула собі спокій,
якби знала, що Ренделл десь є, і…
ти можеш його побачити?
Нормально ненадовго втратити глузд.
Але потім ти мусиш його собі повернути.
Мудрі слова.
Мабуть, тому, що їх сказав мені Джо Риджвей,
коли я сиділа там, де сидиш зараз ти.
Щоб віднайти глузд,
довелося прийняти те, що сталося.
Не думаю, що я готовий.
-Гей. -Ага.
Я, мабуть, готовий.
Ти не мусиш цього робити. Побудь тут.
Що?
Кінзі, а що мені робити? Як я…
Дякую.
Аякже.
Рокі Роуд.
Навіщо тоді друзі?
А якщо я більше не хочу, щоб ми були друзями?
Пора.
Треба братися до справи.
Що ми там робили?
Готова?
Так.
Привіт, друзі!
-Привіт! -Нові колеса?
О, так.
Один хлопець у гуртожитку позичив.
-Мені подобається. -Дякую.
-Привіт. -Привіт.
Боже. Не віриться, що Данкану ліпше.
Це чудова новина.
Знаю! Мені теж не віриться. Здавалося, це безнадійна справа.
А де він?
Нагорі. Говорить зі своїм нареченим Браяном, який у Японії.
Він тут.
Заходить. Повторюю, заходить.
Повторюю, заходить.
Зрозумів.
Я натрапив на Іден у холі.
Вона сказала, що мріє попрацювати над фільмом.
-Справді? -Так.
Сказала, шкодує, що пішла й не брала участі в зйомках першого фільму.
Так, Іден?
-Звісно. -Чудово!
Що більше, то краще.
Скот нагорі готує першу сцену. Він прислав сценарій?
Так. Не віриться, що він його закінчив. У нього ж була криза.
Так, мабуть, прийшло натхнення.
Твоя мама не проти, що ми займемо дім на весь день?
Ні, вона на роботі.
А Ерін? Де вона?
Вона поїхала.
Куди поїхала?
Ніхто не знає.
Ми думаємо, вона вирішила про все забути.
Почати спочатку.
У цьому є сенс.
Це Боді 2.0.
На Тайлері! Бліцраунд!
Я на таке не погоджувався.
Злазь! Моя черга.
Привіт, друзі.
Ще раз дякую, що допоміг знайти Ключ пам'яті.
-Данкан без нього не одужав би. -Радий, що поміг.
Хочу його побачити.
Іден зголосилася допомогти.
Може, хай відповідає за буфет?
Який буфет?
Приготуєш закуски для команди.
Люблю закуски.
Я теж. Вони смачнючі.
Ідеально.
Працюватимеш на кухні з Тайлером. Ми будемо нагорі.
Ходімо.
Данкан теж буде допомагати?
-Так, щойно закінчить розмову. -Добре, круто.
Нефропіда власною персоною!
-Привіт, як справи, друже? -Привіт.
Дуже вдячний, що ти не забив на фільм,
попри нашу невелику суперечку.
Я вже забув.
Добре, круто. Тоді до справи. Знайшов хвилину прочитати сценарій?
Так. Він чудовий.
Наче Карпентер взявся за «Красуню і чудовисько».
Я зараз почервонію.
Добре, перша сцена — сон Аманди,
у якому наша героїня уявляє Нефропіду чоловіком.
-Гаразд. -Добре?
А де Даґ?
Даґлас, так.
Йому довелося вискочити за світлофільтрами
для зйомки нічних сцен.
А Зейді?
На лікарняному. в Білловій юшці вчора була протухла риба.
-Треба було йти до Філа. -Філа!
Знайдіть ваші відмітки і пройдемося по сценарію.
Гаразд, у нас є вода, газованка, сік.
Це мого дядька.
Я обов'язково йому подякую, коли його побачу.
Гаразд.
Є м'ясна нарізка, тож можемо зробити сандвічі.
Давай ти зробиш сандвічі,
а я піду нагору подивлюся, що там?
Чекай, Іден.
Хочеш побачити фокус?
Ні, не дуже.
Ну ж бо. Це одна секунда.
Просто подивися.
Добре.
Не відводь очей від виноградини.
Добре, де вона?
Вибирай.
Вибирай!
Гаразд. Господи, заспокойся.
Тут.
Програла.
Якого біса?
Випустіть мене, ви…
-Нічого собі. Вийшло. -Звичайно, вийшло.
Добре.
-Я піду перевірю нагорі. Побудеш тут? -Запросто.
Алоха.
Не забувайте: ви бачите одне одного вперше,
принаймні в сні.
Гаразд, почнімо репетицію.
-Ґейбе? -Так.
Так. Пробач.
Це ти.
Ти впізнаєш мене?
Я відчувала, що за твоїм панциром щось приховується.
Увесь цей час
я гадки не мав, чи ти мене бачиш.
Тепер я тебе бачу.
І знято.
Вибачте, не хотів перебивати.
Дуже добре. Ґейбе.
Трохи більше полегшення, коли ми бачимо, що Аманда тебе приймає.
Спробуймо ще раз?
-Добре. -Чудово.
Хвилинку. Перепрошую. Я сьогодні один, тому так.
У тебе було таке обличчя. Ти така: «Що?»
Тримай склянку, Джеймі!
Де Іден?
Боді показує їй новий магічний трюк.
-Знайомо. -Круто.
Лише поправлю світло, і можемо починати.
Трясця. Я лишив експозиметр у кімнаті Кінзі.
Я принесу.
Чудово. Він у сумці для камери. У зовнішній кишені.
Може, Аманді варто взяти Нефропіду за руку?
Так, мені подобається.
Як тобі, Нефропідо?
Так, непогано.
-Сучка! -Допоможіть! Скоте, Тайлере!
Ні!
Джеймі?
Я ж просив не заходити сюди, коли мене немає вдома.
Я просто гралася.
Це не іграшка. Це антикваріат. Вийми руку.
Тату!
Дивно.
Де ти взяла цей ключ?
Іди у свою кімнату. Мені треба працювати.
Ні!
Доведеться по-поганому.
Тайлере!
Де твій дядько?
Я тут, мерзото.
Герой дня.
Ні, Данкане, ні!
Додже, відпусти їх.
Я не проти. Мені потрібен лише ти.
Дякую, Скоте.
А я думав, як мені його повернути.
Скоте!
Не підходь!
Ти наступний.
Агов!
Привіт, дядьку.
Дядьку Данкане!
Казала тобі — вони все знають.
Відпусти мене!
Кінзі! Тайлере!
Дядьку Данкане!
-Побачимося, клоуни. -Ні.
Що?
Це кінець, Іден.
Ґейбе!
Куди він їх забрав?
Ви що, жартуєте?
Що? Будете зі мною битися?
Якщо доведеться.
Гаразд. Я дуже давно цього хотіла.
Справді?
Тоді вперед.
Кінзі!
-Назад! -Відпусти його!
Відійдіть!
Назад!
Треба віддати вам належне. Це було приголомшливо.
Серйозно, майстерне виконання від усіх.
Якби не ця пташка,
може б і вдалося.
То чого тобі треба?
Те, що я зробив ключ одного разу, не означає, що зможу повторити.
Сподіваюся, це неправда.
Заради Боді.
Не роби цього, дядьку!
Вистачає повітря?
Стій! Я зроблю ключ, якщо ти його відпустиш.
Є краща ідея.
Якщо зробиш мені ключ,
я відпущу вас обох.
Відпущу. Обіцяю.
Мені буде на вас начхати, коли я його отримаю.
Щоб зробити ключ, я маю знати, навіщо він.
Що він має робити?
Ти лише подумай.
Ґейб щойно тебе послав, аж загуділо.
Він використовував тебе. Кинув тут.
-Він не заслужив на допомогу. -Так?
Відпусти Скота і скажи нам, де Ґейб.
Добре?
Скоте!
Притисни добре.
Усе гаразд?
Іден пішла.
Але ми знаємо, що він десь робить ключ.
За дверима було схоже на якусь хижу.
Питання в тому, де вона.
Іден залишила куртку.
Що там?
Чеки за доставку бургерів, піци й гірос.
На адресу Ведмежа затока, 60.
-Де це? -Дивлюся.
Бум. Сильно вглиб лісу. На іншому боці міста.
Чудове місце для хижі з кузнею, щоб викувати ключ.
Є надія.
Ходімо.
Ти стільки всього знищив.
Коли тобі буде досить?
А як щодо всього, що знищив твій брат?
-Ти думав про це? -Ренделл?
Я тут лише через його жадобу. Він хотів відкрити Чорні двері
і зробити ключ, щоб не виростати з віку чарів.
Він винен, що я вселився в Лукаса.
Важко повірити, що Лукас досі десь там.
Лукас був слабким.
За нього все вирішував Ренделл.
І Еллі, він був такий їй відданий, і що? Це було жалюгідно.
Він не був слабким.
Він мав почуття гумору, був турботливим і добрим.
І він заслуговує на ліпшу долю.
У мене нема почуття гумору? Я не турботливий? Добрий?
-Це суб'єктивні речі, і… -Тебе зупинять!
Невже?
Як тоді, коли ти думав, що вбив мене своїм світловим мечиком?
Чи коли твої брат і сестра викинули Еллі за Чорні двері, думаючи, що це я?
Так зупинять?
Ти про це?
Май надію, що дядько впорається.
Скільки ще часу?
Це ж процес.
Тепер я маю надати ключу його призначення.
-Виходить? -Вийде, якщо ти заткнешся.
-Хто це? -Не думай про це.
-Хто там? -Просто зроби клятий ключ.
Кривава жертва, так?
Чемберлін і про це збрехав?
Це має бути кров Лока.
Звісно, Лока.
3 КМ ДАЛІ НАЛІВО
Тепер наліво.
Час?
Ще десять хвилин.
-Він готовий? -Має бути.
Добре?
Тепер відпусти Боді.
Я маю впевнитися, що він працює.
Остання добра справа Іден.
Знайшла піддослідного.
-Знущаєшся? -Треба ж на комусь перевірити.
Хочеш, я випробую його на твоєму племінничку?
Ти пошкодуєш.
Сумніваюся.
Розумієш, я зі світу, де нас поглинає хаос,
а ми поглинаємо його.
Але тут…
у цього світу такий потенціал, щоб відродитися і бути поглинутим.
І щоб панувати над ним.
Гей. Брате, це не смішно.
Може й не смішно,
але обов'язково буде.
Мені так шкода.
Це неймовірно.
Гаразд, не рухайся, Хаві. Годі. Боляче не буде.
Або буде. Я точно не знаю.
Хаві.
Бийся головою об стіну.
Гаразд, зупинися.
Ти впорався, Данкане.
Витрися.
Дякую за допомогу. Ви вільні.
Гей.
Давай. Забираймося звідси. Уперед!
-Де ми? -Гадки не маю.
Нам треба забиратися звідси якнайдалі.
-Готовий до другого випробування? -Звичайно.
Убий їх обох.
ПРОХІД ЗАБОРОНЕНО
Він збрехав. Треба тікати! Уперед!
Дивися!
Тут є дорога! Гей! Ходи сюди. Треба розділитися.
-Нащо? -Біжи в бік дороги!
-Що ти робиш? -Просто біжи!
Гей!
Сюди.
Це тут?
Адреса ця.
-Як глибоко в лісі це місце? -Друзі!
Друзі, допоможіть!
Боже мій.
Залишайся тут. Будь готовий рушати.
Ти живий?
Так.
-Де Данкан? -Він зробив ключ для Ґейба.
Ґейб використав його на Хаві, і той погнався за нами.
-Йди до Скота. -Добре.
Чекай нас там.
Привіт, Тайлере.
-Що він з тобою зробив? -Не знаю, друже.
Але відчуття приємні.
Вибач, брате. Мушу тебе прикінчити.
Данкане, як ти? Ходімо.
Ну ж бо.
Там!
Їдьмо!
Газу!
Що сталося?
Вони втекли.
Це не кінець світу.
Ходімо зробимо тобі нових друзів.
НА ОСНОВІ КОМІКСУ IDW ДЖО ГІЛЛА І ГАБРІЕЛЯ РОДРІҐЕСА
Переклад субтитрів: Людмила Речич