23 РОКИ ТОМУ
Гей!
Що ти тут робиш?
Хто тут?
Слухай, це приватна власність.
Ти не можеш просто…
Агов.
Ти мене чуєш?
Господи.
Агов?
Що, у біса…
Прокидайся.
Ну ж бо! Прокидайся!
911, що у вас сталося?
Так, алло?
Тут… Я домробітниця. Тут дівчина.
Не знаю, що з нею, але допоможіть нам.
ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
Овва.
Усе точнісінько таке, як було…
-Привіт. -Вітаю.
…але полагоджене.
Так, мама ремонтує будинки.
Можеш пройтися, якщо хочеш.
Нічого собі.
Мабуть, трохи дивно повернутися сюди.
Так, але в хорошому сенсі.
Дякую, що дозволили тут пожити, поки не стануть доступні мої кошти.
Звісно.
Як у неї справи?
Ми не говорили по дорозі.
Вона ж пам'ятає про ключі і магію? Треба з'ясувати…
Так, але не гарячкуймо.
Їй потрібен час, щоб подумати.
Ми не можемо просто засипати її питаннями.
Привіт, я Боді.
Привіт, я Ерін. Дуже приємно.
А це буде твоя кімната.
Дякую.
Данкане?
Це ти?
Привіт, Ерін.
Вітаю. Чув, ти поживеш у нас.
Вибач, я живу за токійським часом.
Оце так.
Ти постарів.
Вибач.
У моїй голові ти досі той хлопчина, який гасає довкола.
Я збирався в душ, щоб потім саме цим і зайнятися.
Гаразд, але потім поспілкуємося.
Так.
Добре, сподіваюся, ти влаштувалася.
Ми з Боді їдемо на кілька годин,
але Кінзі й Тайлер залишаться тут.
Скажи, якщо буде щось потрібно.
Ерін?
Усе добре?
Я знаю, що ви знайшли ключі.
Ви мусите віддати їх мені.
Усі.
Так, треба було позбутися від них, одразу як це сталося.
-Щойно загинули мої друзі. -Ми…
Ми обережні. Ми вміємо ними користуватися.
Ми теж так думали.
Ми думали, що знаємо, що робимо.
Мені шкода.
Я знаю, трапилося багато біди, але зараз усе по-іншому.
Ми позбулися Додж.
Річ не лише в Додж.
Ключі,
їхня сила, вона спокушає.
Ви маєте мене послухати.
Ерін, з усією повагою,
ми Локи.
Ключі належать нам.
Ми вирішуємо, що з ними робити.
Тоді ви не виживете.
Ось вона й подумала.
Я зрозуміла, вона в паніці.
Це для неї занадто.
Я розумію. Просто…
Ми не віддамо їй ключі.
Звичайно.
Привіт, Ключику.
Боді, де ти?
Нам треба до Джеймі.
Лікарня хотіла відправити її в мотель.
Це було б жорстоко.
Їй ліпше бути в приємнішому місці.
Так, і що може бути приємнішим за дім її колишнього хлопця?
Я жартую. Просто…
Ні, ти молодець, що прихистила її, але не треба вдавати із себе святу.
Тобі самій це може не сподобатися.
Мені подобається.
Гаразд. Мені трохи незручно.
Добре.
Один, два, три, чотири…
Ой!
Павуки на другому місці в моєму списку найогидніших комах.
Може, він допоможе тобі з грошима.
Сімнадцять тисяч баксів.
Променад.
О ні.
Боже мій. Не можу повірити, що ти її витягнув.
-Вони так гарно граються разом. -Справді.
Та я подумала,
чи не було б гарно нам зустрітися,
але дітей залишити вдома?
Хороша ідея.
Ага.
Я хочу показати тобі дещо.
Чекай. Це новий?
Так, я знайшов його сьогодні.
Я ще не зрозумів, що він робить.
Ходи зі мною.
Бачиш ці двері?
На них ті ж ініціали, що й на ключі.
Овва. Це моторошно.
Це мій дім.
Правда?
Так.
«ДК» означає Дім ключів.
Де ти його знайшла?
Тато колекціонує багато старовинного непотребу,
особливо якщо він пов'язаний з Метісоном.
Думаєш він чарівний?
Є лише один спосіб перевірити.
-Ого! -Овва!
Дах знімається. Хочеш подивитися?
Добре.
Це неймовірно!
Це кімната Тайлера, а це…
Тайлер?
Привіт, Тайлере?
Тайлере!
Він показує, що відбувається у твоєму будинку.
Гадаю, що так.
Яка кімната твоя?
Оця.
Я можу взяти в руки мою шафу.
Подивився, яке маленьке моє ліжко.
Здається, я його зламав.
Боді, де ти?
Ми вже йдемо додому.
Джеймі, треба відпустити Локів додому.
Це
Дім ключів?
Так, круто ж?
Джоше.
Що це?
Я все поясню.
Поясниш, чому в тебе модель мого дому?
Коли я тільки переїхав сюди, я ходив по антикварних крамницях
і підібрав цю штуку майже дарма.
Треба було тобі сказати, коли дізнався, що ти Лок,
але ми так по-дурному познайомилися…
Так, тепер я розумію, що краще було сказати.
Якби я тоді тобі сказав, це б не здалося дивним.
Усе одно було б дивно.
Забирай. Він має бути в тебе. Це ж твій будинок.
Серйозно. Він має бути в тебе.
Ні, хай буде в тебе.
Мені й так непросто дбати про велику версію.
Мамо, ти впевнена? Це ж наш будинок.
Впевнена. Нам час іти.
-Можна я востаннє подивлюся? -Іншим разом. Давай, Боді. Ходімо.
Дякую за гарно проведений час.
Бережи його.
Добре.
-Бувай, Джеймі. -Па-па.
-Бувай, Джоше. -Па-па.
Добре, уже має бути готове.
Чемберлен сказав, щоб не було домішок.
Бачиш ці темні плямки? Як на мене, це домішки.
Помішуй.
Що ти будеш робити?
Кінзі віддаляється від мене.
-Треба це залагодити. -Навіщо?
-Ми тепер уміємо робити ключі. Який сенс? -Вона Лок. Вона особлива.
Щось ти не підлещуєшся до Тайлера й Боді.
Що, метелики в животі?
Нам усім треба подумати, як зробити наш сиквел ще кращим.
Можна знімати в Морському музеї Північного берега.
Я їздила туди влітку. Це ідеальне місце для зйомки.
Давай. Я б подивився кіно зі сценою в морському музеї.
Еббі, мій телефон здох. Подивися, чи є якісь фотки.
Овва, чудове місце.
Офіґенне для кіновиробництва.
Скоте, у сценарії є щось, що можна було б там зняти?
Що?
А про що ви говорили?
Про кіно.
Точно. Так.
Так, я думав…
Про нову школу й нових друзів, яким далеко до нас?
Ага, злигатиметься з усіма цими божевільними кіногеніями.
Геть про нас забуде.
Поки цього не сталося,
я застряг тут з вами.
Хочеш зайти?
Це колись була кімната тата?
Боже мій.
Ренделл постійно її носив.
Серйозно, хто…
хто чіпляє блешню до бейсбольної кепки?
-Казав, тримає її там про всяк випадок. -Про всяк випадок.
Можна питання?
Давай.
Як вам вдавалося пам'ятати про чари?
Тобі, Еллі й татові.
Ми зробили ключ.
Зробили ключ?
Як?
Це не має значення.
Усе одно не варто було його робити.
Де він зараз?
Я не знаю. Чесно. Це чиста правда.
-Де ти востаннє його бачила? -Тайлере, ми вдома.
Я можу допомогти з вечерею.
Прошу, забудь про ключі.
Що за…
Матінко рідна!
Джеймі, подивися на моє ліжко!
Воно зламане.
Як ти зламав своє…
Чекай.
Це ж як…
Ляльковий будиночок.
Дивився, шафа теж упала.
Він не лише показує, що тут відбувається.
Те, що ти робиш з ляльковим будиночком, відбувається насправді в Домі ключів.
Ого. Добре, що ти не розплющив брата.
Швидко. Поклади щось у будиночок.
-Наприклад? -Не знаю, щось маленьке.
Добре, хвилинку.
Треба притягти будиночок сюди.
Ключ же в тебе, так?
Звісно, в мене.
Хотів переконатися.
Чорт.
Спрацювало?
О боже.
Спрацювало!
Так!
І смачно.
Завтра починаємо працювати над сценарієм і складаємо розклад. Як вам?
Ґейбе, допоможеш витягти костюм Нефропіди з маминого фургона?
Він її лякає.
-Звісно. -Це дві секунди.
Буде зроблено.
Впевнена, не всі в Рочестері генії.
Може, десь 80%.
Крім того, ти візіонер, який створив «Бризки»,
а невдовзі будуть і «Бризки 2», кращу назву ще придумаємо.
То ти хочеш побачити, що цей візіонер написав для «Бризок 2»?
Ось і все.
Гаразд. Отже в тебе є сцена.
У мене пів сцени, Кінзі, і це лайно.
Вибач, я просто…
Якщо я з цим впоратися не можу, що я робитиму в кіношколі?
-Якщо візьмуть. -Ти надто багато думаєш.
Лише соціопат ніколи не сумнівається
у своїх здібностях.
Це правда.
Ти не мусиш робити це сам-один.
Я допоможу.
-Справді? -Так!
Не треба багато думати. Воно само прийде.
Добре, круто.
Гаразд, акт перший, сцена перша.
Грає моторошна музика.
Примарний морський музей.
Закинутий морський музей.
Мені подобається.
Моя зміна.
Слава богу.
Бо ти підеш у Дім ключів.
За чим?
Перехилити шальки терезів у мій бік.
Негайно.
-Привіт. -Доброго ранку.
Хочеш пластівців?
Ні.
Я вже їду на роботу на машині.
Ти мене не дуже пам'ятаєш, так?
Не дуже. Так.
Увесь той час для мене наче якась пустка.
Мені дуже шкода.
Чого саме тобі шкода?
Просто шкода.
Поїду на роботу.
Скоте, ця перша сцена в музеї офіґенна. Дуже по-корманівськи.
Серйозно, із сиквелами складно,
але це має потенціал стати «Чужими», а не «Бріоліном 2».
Гей, «Бріолін 2» — це шедевр.
От. А ти думав, що втратив свій талан.
Дякую, друзі. Спасибі.
Де решта?
Скоро буде.
Чекай. Це все? Ти писав це кілька тижнів.
Знаю. Я переживаю невеличку творчу кризу,
але не шугайтеся.
Серйозно. Усе тут, просто треба його перенести сюди.
Розкажи хоч у загальних рисах.
Раптом поїдеш, нам буде над чим працювати.
Нема потреби.
Обіцяю, я все зроблю.
Ні, вона має рацію.
Це знадобиться тому, хто тебе замінить.
Гадаю, це будеш ти, так?
-Ти ж усім тут керуєш. -Чекайте.
Мене навіть не розглядають?
Чекайте.
-Не знала, що ти хочеш режисерувати. -Я теж. Але розгляньте.
Великий і могутній Ґейбе, ти ось так позбавив Зейді шансу.
-Як щодо тебе? А Кінзі? -Чекайте!
Я ж іще не поїхав!
Я досі тут, і я досі режисер.
Якщо тебе візьмуть у Рочестер, а я не сумніваюся…
ми не знатимемо, що робити.
Так.
Мабуть, це непогана ідея — обговорити інші сценарії. Раптом що.
Мене виганяють із власного фільму?
Просто ти однією ногою у фільмі, а іншою вже в Англії.
Це трохи егоїстично.
-Скоте, якого біса? -Стій!
Що ти робиш?
Не знаю.
-Чуваче! -Стій!
Скоте.
-Скоте. -Ого.
Йо, охолонь.
-Скоте, підійди агресивно до Ґейба. -Якого біса?
Давай просто… Розслабся.
Скоте, вдар Ґейба.
Я нічого не роблю.
О боже, зупиніть це!
Злізь з нього!
Якого біса, Скоте?
Я нічого не робив. Я не робив цього. Це не я!
-Це був не я. Я не робив цього. -Кавендіш! Ходімо.
Давай. На вихід.
-Кінзі, я цього не робив. -Ходімо.
Давай.
У чому річ?
З тобою все добре? Казна-що.
Усе добре. Правда.
Треба піти до нього. Щоб він ще Беннетта не задушив.
-Гаразд. -Добре, що ти цілий.
Ніколи не бачила його таким.
-Точно все гаразд? -Так. Правда, усе добре.
Забудьмо про це.
Навіщо він це зробив?
Боже мій.
А якщо ним хтось керував?
Музична скринька.
А ти не загубила ключ?
Мабуть, його хтось знайшов.
І що? Заліз у ваш будинок і приніс його сюди?
Усе можливо.
Ходімо! Чорт!
Я зараз.
-Ви це бачили? -Так.
Оце так пощастило.
Привіт, як справи?
Дядьку Данкане, можеш піднятися в мою кімнату?
Так. Що тобі там потрібно?
Можеш подивитися, чи музична скринька досі на комоді?
Не дякуй.
Зараз не час зловтішатися. Повертайся в Дім ключів.
Іди.
Зараз!
Добре.
Музична скринька?
Та, що з моторошною балериною без голови?
Так, вона тут.
Впевнений?
Так, упевнений.
Прийдеш на вечерю?
Мами не буде, а я хотів приготувати качо е пепе.
Так, має бути смачно.
Одна з моїх фірмових страв.
Він каже, вона вдома.
Мабуть, це моя провина. Я назвав його егоїстом.
Він і був егоїстом і впертюхом.
Знаєш, годі про Скота.
Хочеш?
Так.
Гарний заклад.
Як я люблю цей шарм малого міста.
Так, я теж.
Він у крові.
Мої пращури якийсь час жили в Метісоні.
Справді?
То ти хочеш закопати сенсацію. Хлопець з Метісона повертається додому.
Туди, де він раніше не бував.
Дружина наполягала на тепліших краях, коли ми подорожували.
У цьому є сенс.
Якщо ти в Чикаго.
Саме так.
Якою вона була?
Джеймі дуже схожа на Ніколь.
Побрехеньки не пройдуть.
Свавільна.
Легко могла сказати, якщо моя лекція нудна.
Вона була чудовою мамою.
Вона захворіла?
Автоаварія.
Боже мій.
Мені шкода.
Так, але…
Коли втрачаєш когось так раптово,
ти й сама це добре знаєш,
залишається багато недомовок.
Іноді…
я розмовляю з Ренделлом
уголос.
Це доволі божевільно, так?
Якщо ти божевільна, то про себе я промовчу.
Добре, більше ніяких сумних історій. Час показати, що ти вмієш.
Добре.
Гаразд.
Дуже сумніваюся, що я тебе вражу.
Менш упевнений у собі чоловік побивався б, що ти випередила його на 50 очок.
На 54, та нехай.
А ще ти казав, я порушую, бо повільно кидаю.
Це не я вигадав правила.
Що ж,
це моя машина.
Я припаркувався ось там.
Я чудово провела час.
Я теж.
О боже.
Чому я почуваюся напруженим підлітком?
Особисто я
і був підлітком, коли робив це востаннє.
І що саме ми робимо?
БОДІ // 18:03 КОЛИ ВЕЧЕРЯ?!
ДАНКАН // 18:03 СКОРО! Я ПОВІДОМЛЮ!
Де, у біса, ти була?
Де я була?
Довелося йти з Дому ключів
через ліс на підборах.
Намагалася викликати убер,
але ніхто не хотів приїздити, бо в мене рейтинг 1,3 зірки.
І ти пішла, бо…
Бо через завданнячко, на яке ти мене послав…
Куди-завгодно-ключ тепер у дядька Кінзі.
Це ти винен.
Байдуже.
Уже скоро
ми матимемо потрібний ключ.
Дякую.
-Хап. -Хап?
-Це твоє ім'я? -Хап!
Я тобі допоможу.
ДЯДЬКО ДАНК ВЕЧЕРЯ МАЙЖЕ ГОТОВА!
Слава богу.
-Я Ґелфінґ. -Помираю з голоду.
Га-га, Тайлере. Дуже смішно.
Що за…
Тайлере?
Знаю. Вечеря.
Можеш вийти?
Іду.
Що ти наробив?
Це не я.
Біжи!
Тут залишатися не можна.
Що тут відбувається?
Ходи з нами!
Ключ від мікросвіту.
-Ти знаєш про цей ключ? -Який ключ?
Мабуть, пішов.
Як його зупинити?
-Давай! Ходи! -Біжіть!
Ну ж бо!
Зачиняйте двері!
Чому в нашому домі велетенський павук?
Я поясню пізніше!
Візьми слухавку, Джеймі!
Джеймі, візьми слухавку!
Алло?
Джеймі, на нас напав гігантський павук.
Це означає, що павук заліз у ляльковий будиночок. Вийми ключ.
Негайно!
Спрацювало?
Ні! Роздави його! Вбий його!
Ні! Ключ має бути в будиночку, щоб це спрацювало!
Встав ключ назад,
потім розчави його!
Він мертвий?
О ні.
Так, мертвий.
Тепер…
павук розміром з Фольксваген у нас на кухні.
Джеймі, ти не могла б допомогти з прибиранням?
Дякую.
Мама нас повбиває.
Хтось може пояснити, як таке взагалі можливо?
Я дам тобі кілька секунд.
Ти про що? Щось зміниться за…
Що сталося з качо е пепе?
І з усім будинком.
Данкане.
Слухай, ти пам'ятаєш свій старий ляльковий будиночок?
У мене його ніколи не було.
Був. У твоїй колишній спальні.
Про що ти говориш?
Я тебе навіть не знаю, Ерін.
Будь ласка, припини вдавати, що ти мене знаєш.
Нічого собі! Що я пропустила?
-Гігантський череп пацюка. -Що?
Який Боді знайшов на третьому поверсі.
Це теж пов'язано з будиночком?
Так.
-Привіт. -Привіт.
Я знаю, що я говорила про ключі, але це виняток.
Позичте мені Рослинний ключ.
Його забрала Додж.
Але я знаю, що тобі потрібно.
Знайшли їх кілька місяців тому.
Ми знаємо, чому це довелося зробити.
Нам мало виповнитися 18.
Ми не хотіли забувати про чари.
Ясно, то ви зробили ключ, але як…
Тайлере, дай їй пояснити.
Ренделл зациклився на тому, як відчинити Чорні двері.
Він думав, вони джерело магії, і, відкривши їх,
у нас буде все потрібне, щоб зробити ключ.
Він не помилявся.
Коли ми відчинили двері, звідти вистрелили кулі.
Одна з них попала в Лукаса.
І перетворила його на цю штуку.
Але були інші кулі, які не знайшли господаря.
Шматки металу, які можна розплавити й перетворити на…
ще один ключ.
Ключі зроблені з того ж, що й демони?
Тепер розумієте, чому вони небезпечні?
Що ти робиш?
Є ще одна річ,
яка нам потрібна.
Цей старигань…
збрехав мені!
Ренделл спробував, але йому не вдалося активувати чари.
Тоді хто зробив ключ?
Данкан.
А потім
ми стерли всі його спогади про магію.
Я знаю, як це, коли в тебе крадуть час.
У мене серце крається, що ми так вчинили з Данканом.
Якщо ми повернемо йому пам'ять, він пригадає, як тато вбив Лукаса.
Я мушу це виправити.
Я заборгувала йому це.
Краще це зробимо ми з Тайлером.
Так?
Привіт.
Привіт, дядьку.
Що відбувається?
Ти нам довіряєш?
Звісно.
Ви моя сім'я.
Що це таке?
Усе буде добре.
НА ОСНОВІ КОМІКСУ IDW ДЖО ГІЛЛА І ГАБРІЕЛЯ РОДРІҐЕСА
Переклад субтитрів: Людмила Речич