TRESÁK
Vše v pořádku, slečno?
Mám někoho zavolat?
Je tu šílená zima.
Pojďte do tepla.
Fungovalo to?
No tak.
Pospěš si.
- Nesnáším tu věc. - Já taky.
Ale musela jsem s ní něco udělat. Pořád to po mně šlo.
Zpátky!
Tak jo, ošklivko. Tumáš rybáře.
No mně ten klíč připadá suprovej.
Cílem…
nebylo proměnit ho na kaši a hromadu kostí.
Mám dost šeptajícího železa jen na jeden.
Musí se mi to povést.
Jak to chceš udělat?
Půjdu přímo ke zdroji.
K Zámkům.
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Pátá třída, co?
Čas si najít nové kámoše.
Loni jsem měl trochu napilno.
Kvůli bojování s démonem!
Jen si z tebe utahuju.
Všichni jsme byli loni trochu rozptýlení, ale letos jsi volný,
tak lítej jako motýlek a socializuj se.
Jedna holka z mý třídy má z motýlů fóbii.
Tak se prostě jen socializuj.
Budeš v pohodě, zlato.
Udělala jsem ti oběd.
To je od tebe moc milé, Kins.
Vyzvedni si u Bernadetty parkovací lístek. Ráda nechává někoho odtáhnout.
Parkování. Jasně.
Nepoužívej automat na pití. Žere prachy.
- Klidně piš. - Jsme tam.
Děcka.
Já to zvládnu.
Nejen, že ve škole bude i máma, ale je to tvůj poslední první den.
Mám v plánu jít na vysokou.
Já vím, ale to je jiný.
Co Jackie?
Včera mi ukázala vzpomínku na to,
jak Eden ukecala poldu, aby jim nedal pokutu za rychlost.
Bylo to super. Úplně normální.
Když jsem se o tom zmínil později, netušila, o čem mluvím.
Co kdybys byla v Gabeově hlavě a on na to zapomněl?
Nikdy jsem v jeho hlavě nebyla.
- Ale bylas ve Scotově, ne? - Jo, ale…
Já nevím. S Gabem jsme se k tomu nedostali. Je to divný?
Jen pokud si to myslíš.
Počkej!
Ahoj!
Vítej ve vyšší třídě.
- Máš dobrou náladu. - Proč by ne?
Jsme ve třeťáku a někteří nám tleskali ve stoje
za uvedení druhého nejlepšího filmu o humrovi.
Který je nejlepší?
Humr?
V tom filmu ani žádní nejsou.
Fajn, takže jsme vyhráli.
A abychom to oslavili, rezervoval jsem stůl ve Stanově pizzerii.
Nevěděla jsem, že to jde.
Většinou ne,
ale pro mě, takového pracháče, udělali výjimku.
Ten lepkavej stůl vedle šipek? Ten je jenom náš.
Jak by to mohla holka odmítnout?
Páni.
Tohle místo je ohromné.
Vysoká viktoriánská gotika na…
té nejvyšší úrovni.
Bylo to postaveno tak v šedesátých, sedmdesátých letech 19. století?
V roce 1877. Působivé.
No, učím dějiny.
Bohužel to tu nebylo moc udržované.
Proto mě patron umění najal, abych ho tu obnovila.
Jsem Nina.
Josh, těší mě.
- Můžu… - Do toho.
Očividně víš, co děláš.
Děkuju.
Většinou opravuju staré domy, ale ráda se něco přiučím.
Až na tohle.
Prosím?
Ty podlahy jsou pokryté koberci.
To je původní tvrdé dřevo.
Kaštan. Ten se už nedá ani sehnat.
Já vím, ale nemůžu…
Jsou ze stromů, které byly tři až čtyři sta let staré.
Takže začaly růst ještě v předkulombovské éře.
Nerve ti to srdce?
Jo, je to úžasné.
Ale nemůžu přehlížet praktické aspekty.
Je to umělecký prostor, takže akustika je nesmírně důležitá.
Diamant Hope bys taky neoblepila lepící páskou.
I kdyby tě někdo přesvědčoval, že je to praktické.
Jen bychom neměli zapomínat,
projevit naším historickým pokladům trochu úcty.
Jo.
Úcta.
Díky za připomenutí.
Musím se vrátit ke své práci.
Možná bys měl taky dělat tu svou.
Když budu mít k tvé výuce nějaké připomínky, dám ti vědět.
V létě jsem si nechala udělat druhou dírku.
Bylo to těžké rozhodnutí,
protože máma říká, že už tak mám dokonalé uši.
To je velmi vzrušující, Molly.
Děkujeme.
Bóďo, ukážeš třídě, jak jsi strávil léto?
V létě jsem získal super-sílu.
Točil jsem bráchovým autem na prstu, jako by to byl míč.
Moc se mu to nelíbilo, ale za ten výraz v jeho obličeji to stálo.
Tak jo. Díky, Bóďo.
Příště vezmi ten úkol trochu vážněji.
- Ale já… - Můžeš se posadit.
To bylo úžasný.
Díky.
Takže mi věříš?
Věřím, že cokoli je možné.
Ale jak jsi to udělal?
- To bych neměl říkat. - Vyklop to.
Ale sotva tě znám.
Jsem tu nová a ty jsi ten nejzajímavější, koho jsem tu potkala.
Můžeš mi věřit.
Zkus mi ten klíč vzít.
Proč?
Jen se musím v něčem ujistit.
Prošla jsem právě nějakým testem?
Řekněme, že loni jsem to měl celkem těžký.
Jo, loňský rok byl pěkně na houby.
Přišli jsme o mámu.
Tím myslím, že umřela.
Vážně?
Můj táta taky.
Takže víš, jaký to je.
Tak jak jsi získal tu nadlidskou sílu?
To, co ti teď řeknu, je přísně tajný, jasný?
Tak jo.
Dřív jsme žili v Seattlu.
Tak jo.
Vítejte. Já jsem pan Bennett.
Jsem tu nový.
Hej, seš připravenej?
Co?
Noví učitelé milují přepadovky. To ví každý.
Můžu si sednout vedle?
Dělej si, co chceš. Jen mě prosím nerozptyluj od učení.
Určitě budeme všichni kamarádi,
ale nejdřív nás čeká tohle.
Říkal jsem to. Proč mám vždy pravdu?
Jo, omlouvám se.
Je to test, ale pokud jste přečetli, co jste měli, bude to snadné.
Sakra.
Co?
Nečetla jsem to.
Ale jo, četla.
Knihu, co má 400 stránek, bych si asi pamatovala.
Jackie, dali jsme ti tu knihu do hlavy.
Co to znamená?
Že ty odpovědi znáš. Prostě se do toho pusť.
Jak to mám vědět, když jsi mě přemluvil, ať se na to vykašlu?
Přečti si první otázku. Vybaví se ti to.
- Proč? - Děcka.
Zkusme to v tichosti, jo?
Jackie.
Jackie!
Já jsem to nečetla, tak mi můžete rovnou napsat nulu.
Dobře.
A sen o Harvardu…
se rozplynul.
Počkat.
Co?
Kouzlo.
Viděli jste to, že jo?
To je asi to nejméně působivý, co jsem zatím viděl.
Já……
Že ti došla slova, je normální.
Doug omdlel.
Tak jo, zatímco Abby se úplně změnilo pojetí reality,
přejdeme k věci.
Měli jsme obrovskou premiéru.
Řekla bych, že už máme fanoušky.
- Nejen Dougovu mámu? - Hej! Neopovrhuj oddaností!
Linda je náš nadšenec. Prokaž trochu úcty.
- Jen vtipkuju. - Jsme celkem populární.
Využijme toho a začněme s druhým dílem.
Cákání krve 2: Krvelačný korýš.
Počkat.
Můžeme se vrátit k těm kouzelným klíčům?
Nevidíš v tom to propojení?
Nic proti Zadie, ale až tak to s efekty neumí.
Prostě jsme…
Tak jo, počkat.
Tom Savini nikdy nepoužíval efekty
a neměl přístup ke kouzelným klíčům.
Takže je nechceš v pokračování používat?
Ne, Dougu, jen nezapomínejme na své kořeny.
Tak jo, fajn.
Scotte, jak to jde se scénářem?
Asi bys jim to měl říct.
Počkat. Říct nám co?
Jak možná víte, vždycky jsem snil o tom,
dostat se do jednoho fakt prestižního a strašně selektivního
filmového programu v Anglii.
Na poslední chvíli se uvolnilo jedno místo
a je to mezi mnou a ještě jednou osobou.
To je úžasné.
- Gratuluju. - Díky.
Tím „na poslední chvíli“ chceš říct, že odjedeš brzy?
Jo, za pár týdnů.
Ale možná vůbec neodjedu, třeba se tam nedostanu a…
Scote, moc ti to přeju.
Ale abys věděl, jsi tou smlouvou zavázán.
Než nasedneš do letadla, dodáš nám zadarmo ten nejlepší scénář.
Douglasi, slibuju ti, že to dokončím, než odjedu,
nebo než bych odjel, kdyby mě nevzali,
což se nejspíš stejně stane, takže…
Teď jsi tady, tak se soustřeďme na to.
Měl bych teda začít.
Je to mazec, co?
Jo.
Už chápu, proč jsi mě zkoušel.
Nejsem uražená.
To je dobře.
Pamatuj, co jsem říkal, jo?
Je to tajný.
Klíče, Finta, Černé dveře, všechno.
Nikomu to nepovím.
Vážně, kdo by mi věřil?
To je máma.
Ahoj, zlato!
- Jaký byl první den? - Super.
Tohle je Jamie.
Ahoj, Jamie. Moc mě těší.
Nápodobně.
Zrovna se přistěhovala.
- Vážně? Odkud? - Ze Chicaga.
Musím jít. Táta je tu.
Jo? Ráda bych ho poznala.
Zdravím.
Tati, tohle je Bóďa a jeho máma.
- Jo, už… - Jsme se potkali.
- Bezva. - Moc ráda jsem tě poznala, Jamie.
Tak jo.
- Čau. - Ahoj.
STANOVA PIZZERIE
Neřeklas mi, že Scot má odjet.
Je to jeho věc.
A věděla jsem, že to všem řekne, takže…
Určitě ho vezmou, že jo?
Kdo by mohl být lepší než on?
Jo, je úžasnej.
Ale nikdy nevíš, co zrovna hledají.
Ty… nechceš, aby jel?
Co?
Ne, chci.
Byla by to pro něj super příležitost.
Jasně, že chci, aby ho vzali.
No ten film bude určitě super.
Scot je sice talentovaný,
ale máme na své straně i filmová kouzla.
To je pravda.
- Díky. - Děkuju.
Když už jsme u toho, přemýšlela jsi někdy,
jak byly ty klíče vyrobeny? Odkud se vzaly?
Vyrobili je mí předci.
Jo, ale třeba jsi zdědila i to cítění, jak je vyrobit.
Jak vyrobit nové klíče?
Jak roztavit kov a nějak ho naplnit kouzelnou silou?
To si nemyslím. Promiň.
Možná se o tom někdy zmínil táta, nebo…
Táta nám o klíčích nic neřekl.
Nevěděli jsme, že je používal, dokud Bóďa nemluvil s Chamberlinem.
Myslel sis, že vážně dokážu vyrobit nové?
Ne. Byl jsem jen zvědavý.
Tvoje rodina má s kouzly zvláštní pouto.
Tak jsem chtěl vědět víc.
Taky jsem zvědavá na tvou rodinu.
Moje rodina je zvláštní akorát v tom, jak strašně je nudná. Díky.
- Přijedou na zimní festival? - Ne.
Ledové sochy a sněžné bludiště je moc neberou.
Ale jsou to tví rodiče.
Ne každá rodina může být kouzelná.
Máš pocit, že mě znáš?
Jasně.
Počkej, jsi…
Kinsey, že?
Myslím to vážně.
Byls v mé hlavě a viděls moje oblíbené vzpomínky.
Já vím.
A moc se mi to líbilo.
Až na ten koncert One Direction.
To je fér.
Ale…
taky chci vidět ty tvoje.
Chceš jít do mé hlavy?
No já nevím, Kinsey. To je…
Já nevím. Určitě tam mám bordel.
To je mi fuk. Je to součástí tebe.
Jo.
Jo, ale…
Možná uvidíš něco trapného a už mě nebudeš mít ráda.
- Nebo se nebudu mít rád sám. - To se nestane.
Hele, není to nic osobního. Jen na to ještě nejsem připravený.
- A to není osobní? - Nejde tu o tebe.
- Slibuju, že tě nebudu soudit. - Ne! Postě to nech být.
Jasně.
Kinsey, promiň. Já jen… Chci, abys mě znala.
Na něco se mě zeptej a já ti odpovím. Na cokoli, přísahám.
Asi bys měl jít.
Ahoj. Snažil jsem se ti dovolat.
Jo, neměla jsem čas.
To vidím. Co to…
ZTRÁTA PAMĚTI U MLADÝCH LIDÍ
Ztráta paměti.
Včera jsem si v hodině nemohla zaboha vzpomenout, co jsme udělali.
Že jsme mi dali knihu do hlavy.
Snažil ses mi to vysvětlit,
ale v tu chvíli mi připadlo, že mluvíš nesmysly,
a byla jsem úplně zmatená.
A minulý týden, ten film a táborák…
Ale už si vzpomínáš?
Na všechno.
Na každou chvíli.
Ale co je to se mnou? Zapomínám na kusy svého života.
Dospělí na kouzla zapomenou.
Jo.
Asi teď vidíme, jak to začíná.
Za chvíli ti bude 18.
Osmnáct, ale to…
budu sotva dospělá.
Jo, myslel jsem…
že budeme mít víc času.
Takže,
ty klíče a…
všechno, co jsme s nimi společně dělali…
bude prostě pryč?
Jako by se to ani nestalo?
A nemůžeme s tím nic udělat?
Ahoj, Jackie, to jsem já. Tyler.
A to jsi ty. Pozdravuj se.
Ahoj.
Tohle nahráváme, abychom ti připomněli,
jak jsme spolu používali kouzelné klíče.
Skoro úplně poprvé to bylo, když jsem použil klíč lebeční,
abych si dal do hlavy knihy o Anglii,
protože jsem věděl, že Anglii miluješ,
a chtěl jsem na tebe udělat dojem.
Moc se mi to nepovedlo.
Ne, ale pak jsem viděla tvou vzpomínku, jak tě táta vzal poprvé rybařit,
a chytil jsi asi takhle velkou rybu.
Byly mi čtyři.
Bylo to roztomilé.
Ahoj.
Zrovna jdu do knihovny, abych začal na tom scénáři.
Určitě bude ještě lepší než první.
Jo, to doufám. Nechci Saviniho partu zklamat.
Seš na sebe moc tvrdej.
Za to poděkuj mým rodičům.
U Cavendishů nepřicházel neúspěch v úvahu.
Určitě se těší, že tě budou mít zpátky.
Jo. Vlastně jsem jim neřekl, že jsem se přihlásil.
Oni prostě…
Myslí si, že filmování je jen koníček. Chtějí, abych byl advokát.
- Jako vážně? - Jo.
Snažím se si tě představit.
Jo, je to směšný, ale na takovou dráhu mě směřovali.
Studovat v Americe byl jejich nápad.
Abych měl všestrannější životopis.
Tak za to jim poděkuju.
Jinak bychom se nikdy nepotkali.
Určitě tě přijmou.
Ať to nezakřikneš!
Čau, lidi.
Nazdar.
Jak je?
Měl bych jít. Uvidíme se později.
S předprodukcí začneme o víkendu!
Počkej! Podnikneme po škole něco?
Dneska jdu za Erin Vossovou.
Potíže v ráji?
Sklapni, Eden.
Neumí klíče vyrábět.
To je blbý.
Aspoň ji už můžeme zabít.
Ne!
Klídek.
Fajn, takže ta nám nepomůže.
Jak ten klíč vyrobíme?
Ani nevíte, jak jsem nadšený, že k té renovaci konečně dojde.
Je od vás vážně štědré, že to všechno financujete, pane Shaw.
Říkejte mi Gordie.
Na to divadlo mam tolik krásných vzpomínek.
V prváku jsem v muzikálu Oklahoma! byl Jud.
To bylo něco.
To věřím.
A byl jsem v nezapomenutelném ztvárnění Bouře
jako náhradník za Rendella Zámka.
Páni, vážně?
Myslím, že se přihlásil z legrace, ale když tu roli dostal, zabolelo to.
Ale v té samomluvě v pátém jednání fakt zaválel.
Stavím se zase příští týden.
Jsem tak nadšený.
Nápodobně.
Díky, Gordie.
Zrovna jsem ti chtěl tohle přinést do divadla.
Děkuju. Tos nemusel.
Ale jo.
Trochu jsem se prohrabal školními archivy
a našel jsem nějaké spisy o tom starém divadle.
A taky původní architektonické nákresy.
Okopíroval jsem ti je.
Ty jsou…
nesmírně nápomocné.
- Děkuju. - Jo, není zač.
Našel jsem i pár starých fotek z roku 1878, kdy bylo divadlo postaveno,
a kdo by to řekl?
Koberec.
Všude jsou tam koberce.
Takže tady to máš.
Důkaz, že jsem vážně blbec.
Přistěhovali jsme se z Chicaga.
Učil jsem na té stejné elitní škole už 15 let.
Takže tohle je pro tebe velká změna.
Jo, celkem hodně jsme si toho prožili.
Moje… máma od Jamie loni zemřela.
To mě moc mrzí.
Děkuju.
Vypořádáváme se s tím,
ale oběma nám s Jamie Chicago připadalo spíš jako depresivní prezentace než domov.
To chápu.
Taky jsem loni přišla o manžela.
Slyšel jsi.
Samozřejmě, že ano.
Někdo se o tom zmínil,
což umocňuje to, že jsem se fakt choval jako blbec historických rozměrů.
Moje žena by ani nepoznala toho idiota, co ti chtěl radit, jak dělat sovu práci.
- Omlouvám se. - To nic. Zapomeň na to.
Ani nechci pomyslet na všechny ty hlouposti, co jsem řekla…
co jsem řekla a udělala toho roku, kdy můj manžel zemřel.
Tak proč Matheson?
Vždy jsem chtěl žít v téhle části Nové Anglie.
- Vážně? - Jo.
Předkoloniální historie Mathesonu je asi nejzajímavější…
Víš co?
Tady se zastavím.
Začneme znovu.
Ahoj, vím, že jsme spolu ještě nikdy nemluvili,
ale chtěl jsem se představit.
- Josh Bennett. - Nina Zámková.
Tak jo.
Tady bydlím.
Bydlíš na kolejích?
Jo, mám zdarma útulný byt
výměnou za dozor třiceti hormonálních teenagerů.
A to se vyplatí?
To se teprv uvidí.
Tak já půjdu zpátky do divadla.
Možná bychom se někdy mohli sejít s dětmi?
- Jsem ráda, že Bóďa má kámošku. - Nápodobně.
Myslím Jamie.
Jo, kdykoli. Tak jo.
Přišla mi tvoje zpráva. V pohodě?
Jackie zase zapomíná.
Sakra, to mě mrzí.
Za pár měsíců to budu já.
Co když se stane zase něco strašného? A…
A já ti už nepomůžu?
Bude to jen na tobě a Bóďovi.
A za pár let už to bude na Bóďovi.
Jen na něm.
Musí být možné to nějak obejít.
Čau, kámo.
Máme se spolu s Kinsey učit.
Je v nemocnici. Každý týden tam chodí za Erin Vossovou.
No jasně. Asi jsem si spletl dny.
To je na prd. Přinesl jsem, co má ráda. Kolu a pendreky.
Můžu si dát?
Seš tu sám?
Máma má nějakou práci ve vaší škole
a strejda Duncan jel dneska do Bostonu.
A co děláš?
Jenom úkoly.
Bóďo.
To nevidíš, že teď máš šanci si nejvíc úžívat?
Jak to myslíš?
Máš takovou moc a můžeš s ní dělat, co se ti zachce.
Tak co si trochu užít?
To bylo super, ale Kinsey asi nepřijde. Měl bych jít.
Ale mohli bychom toho rozbít ještě tolik.
- Já už jsem úplně rozbitej. - Tak můžeme použít jiné klíče.
No, jeden jsem vždycky chtěl vyzkoušet.
Kterej?
Klíč zjevný.
Hned jsem zpátky.
PSYCHIATRICKÁ LÉČEBNA MCCLELLAN
Možná jsem na Gabea příliš tvrdá.
Rozvod rodičů ho určitě zničil.
Možná proto se bojí pustit si lidi k tělu.
Scot měl v hlavě bordel.
Líbilo se mi tam.
- Přinesla jsem ti vodu. - Děkuju.
Jsi moc milá, že za Erin každý týden chodíš.
Moc návštěv nemá.
Byla dobrou kamarádkou táty.
Asi se bojím, že o lidi přijdu.
Vidím, co Tyler zažívá s Jackie.
Začíná z kouzel vyrůstat.
Nakonec jeden druhého ztratíme.
Musíme něco vymyslet.
Mysleli jsme, že když dospěješ, zapomeneš.
Přišli jsme na to, jak to obejít.
- Čau. - Čau.
- Můžeš přijít do nemocnice? - Jo, proč? Co se děje?
Prostě sem přijď.
Mám nápad.
Připrav se. Z tohohle ti spadne brada.
- Ale nepřeháněj. - To ani nejde.
- Seš si jistej? - Já ho můžu používat kdykoli.
A kdyby se vrátila máma a viděla na zemi naše mrtvý těla,
zcvokla by se.
Tumáš.
Ale ne, že mi pokreslíš obličej liháčem.
Teda, že mě to ještě nikdy nenapadlo.
Ale neboj, nepokreslím. Slibuju.
Jdeme na to.
Je to paráda, co? Užij si to!
To teda užiju, ty sráči.
Promiňte!
Vy jste Chamberlin Zámek?
Ano.
Zdravím, jsem Gabe.
Chodím s vaším potomkem, s Kinsey.
Ach, Kinsey.
Je tu s tebou?
Ne, je…
to tak trochu tajemství, že tu jsem.
Moc mi na ní záleží a chci jí dát dárek.
Chci jí vyrobit nový kouzelný klíč.
To není vůbec jednoduché.
Jen ten materiál je nesmírně těžké sehnat.
To je právě ono.
Myslím, že jsem na něj dole v jeskyních narazil.
V jeskyních?
Není příliš moudré tam chodit.
Já vím,
ale pro ni bych riskoval cokoli.
Takže jsi zamilovaný.
Jaký typ klíče bys chtěl vyrobit?
Mám několik nápadů.
Ale na to jsem se chtěl zeptat.
Jak do klíče vložím jeho účel?
Jak zajistím, aby dělal to, co zamýšlím?
Přesně tím.
Záměrem.
Při kování klíče se musí člověk plně soustředit
a přesně si představit, co má klíč dělat.
Ale nejdůležitější je,
přidat kapku vlastní čerstvé krve.
Když to uděláš,
získáš klíč, který Kinsey ukáže, co přesně ve svém srdci nosíš.
Jsem vám moc vděčný. Díky.
Hodně štěstí, mladíku.
- Jaký to bylo? - Sranda! Díky.
- Zkoušels proletět zdí? - Nemám čas. Musím jít.
Tak fajn.
Čau!
Vzpomínáš, jak jsme se Ellie ptali, jak to, že si na kouzla pamatuje?
Řekla, že našli způsob, jak to obejít.
„Oni“.
Pánové klíčů.
- Už zbývá jen Erin. - Jo.
Když se jí podíváme do hlavy, možná zjistíme, o čem Ellie mluvila.
Jak si to pamatují.
A pak zařídíme, abychom nezapomněli.
Nebudeme se dívat na nic, co nemáme.
Nebudeme na nic sahat.
Nechceme její stav ještě zhoršit.
Proč tu není druhá Erin?
Já nevím. Je to divný.
Možná tam nic není.
Musíme to zkusit.
Kins, pojď se kouknout na tohle.
Nikdy na tátu nezapomněla.
Dává to smysl.
Je v katatonickém stavu už od našeho věku.
Hledejme dál.
Tylere!
Tam!
Jak se odsud dostaneme?
Něco cítím!
- Jsi v pořádku? - Jo.
Haló?
Ať mě nechá na pokoji!
- Kdo? - Finta!
Finta je pryč.
- Já jsem Kinsey. - Klid.
A tohle je Tyler.
Kdo jste?
Jsme Rendellovy děti.
Cože?
Erin…
ty byla celou tu dobu tady?
Jak to myslíš „celou dobu“?
Jsi tu uvězněná?
Jak víte, že je Finta pryč?
Poslali jsme ji tam, odkud přišla,
do toho, co je za těmi Černými dveřmi.
Už jsi v bezpečí.
Přísahám.
Jen… pojď s námi.
Dostaneme tě odsud ven, jo?
Tak jo.
Co je to za místo? Kde to jsme?
Jsme v nemocnici.
To…
To jsi ty.
Máme…
Ne.
Já to udělám.
PODLE KOMIKSU JOE HILLA A GABRIELA RODRIGUEZE
Překlad titulků: Beata Krenželoková