Är allt bra?
Ska jag ringa efter nån åt dig?
Det är iskallt här ute.
Kom, så får du värma dig.
Funkade det?
Kom nu. Skynda dig på.
-Jag hatar den där. -Jag med.
Jag var tvungen att göra nåt. Den kom jämt efter mig.
Backa!
Här får du en bit av en fiskare, din fuling.
Jag tyckte att nyckeln var grym.
Målet…
…var inte att förvandla honom till en hög med gegga och ben.
Jag har bara viskande järn som räcker till en till.
Det måste bli rätt.
Hur ska du göra det?
Genom att gå direkt till källan.
Locke-familjen.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Femte klass, va?
Dags att skaffa några vänner.
Jag var lite upptagen förra året. Jag slogs med en demon.
Jag driver med dig.
Vi hade många problem förra året, men i år blir det lugnt.
Så du kan hänga med alla, som en "social fjäril".
En tjej i min klass har fjärilsskräck.
Umgås med alla bara, i så fall.
Det kommer att gå bra.
Jag gjorde lunch till dig.
Kins, vad snällt.
Se till att Bernadette ger dig ett parkeringspass.
-Annars får hon bilen bortbogserad. -Parkeringspass. Okej.
Och läskmaskinen slukar pengar.
-Du kan messa. -Då kommer vi.
Hörni.
Jag fixar det.
Så mamma ska jobba i skolan, och det är din sista första skoldag.
-Jag tänker gå på college. -Jag vet, men det är annorlunda.
Hur mår Jackie?
Igår visade hon mig ett minne av
Eden som smörade en polis och slapp fortkörningsböter.
Det var kul. Det var normalt.
När jag tog upp det senare visste hon inte vad jag pratade om.
Tänk dig att gå in i Gabes huvud och han glömmer det.
Jag har aldrig varit i hans huvud.
-Du gick in i Scots huvud. -Ja, men jag vet inte.
Det har aldrig kommit på tal med Gabe. Är det konstigt?
Bara om du tycker det.
Vänta på mig!
Hej!
Välkommen till den högre klassen.
-Du är på gott humör. -Så klart.
Vi är juniorer nu, och vi fick en stående ovation
på vår premiär av den näst bästa hummerfilmen nånsin.
Vilken är den bästa?
The Lobster?
-Det finns inga humrar i den. -Okej, då vinner vi.
För att fira har jag bokat bord på Stan's Pizza ikväll.
Kan man boka bord där?
Inte i vanliga fall, men de gör ett undantag för en lyxlirare som jag.
Det klibbiga bordet bredvid darten? Det är vårt.
Hur skulle jag kunna säga nej?
Wow.
Det här stället är otroligt. Hög viktoriansk gotik.
När den är som bäst.
Det ser ut att vara byggt på 1860- eller 1870-talet.
1877. Imponerande.
Jag råkar vara historielärare.
Tyvärr är underhållet eftersatt.
Så en kulturfrämjare har anlitat mig för att renovera det.
-Jag heter Nina. -Josh. Trevligt att träffas.
-Gör det nåt om jag… -Nej då.
-Ja, du vet helt klart vad du gör. -Tack.
Jag renoverar mest gamla hus, men jag ser fram emot det här.
-Utom det här. -Ursäkta?
Mattor som täcker golven. Det här är originalgolv i massivt trä.
Kastanjeträ. Det går inte ens att få tag i nuförtiden.
Jag vet, men jag kan inte…
Träet kommer från träd som var tre, fyrahundra år gamla.
Så träden började växa innan Columbus kom. Är det inte helt otroligt?
Visst, det är fantastiskt.
Men jag kan inte bortse från det praktiska.
Det här är en eventlokal och akustiken är otroligt viktig.
Skulle du täcka Hope-diamanten med silvertejp?
Även om nån sa att det var praktiskt.
Jag säger bara att vi inte ska glömma att visa respekt för våra historiska skatter.
Just det.
Respekt.
Tack för påminnelsen.
Jag går tillbaka till mitt arbete nu. Du kanske borde gå till ditt.
Om jag hittar fel i din undervisning,
talar jag om det för dig.
Den här sommaren tog jag ett hål till i öronen.
Det var ett svårt beslut, för min mamma säger att mina öron redan är perfekta.
Det var väldigt spännande, Molly. Tack.
Bode, vill du visa klassen vad du har gjort i sommar?
Jag blev superstark den här sommaren.
Jag snurrade min brors bil på mitt finger som en basketboll.
Han gillade det inte, men det var värt det för att se hans reaktion.
Okej. Tack, Bode.
Nästa gång, ta uppgiften lite mer på allvar.
-Men jag… -Gå och sätt dig.
Det var grymt.
Tack.
Tror du mig?
Jag tror att allt är möjligt. Men hur gjorde du?
-Jag borde inte berätta. -Jo, gör det.
Men jag känner dig knappt.
Jag är ny här, och du är den intressantaste jag träffat.
Du kan lita på mig.
-Försök ta nyckeln från mig. -Varför då?
Jag måste bara kolla en sak.
Klarade jag nåt slags prov?
Jag hade det ganska tufft förra året.
Ja, förra året var svårt för mig också. Vi förlorade min mamma.
Jag menar, hon dog.
Verkligen?
Min pappa också.
Då vet du hur det känns.
Så, berätta hur du fick övermänsklig styrka.
Det här är topphemligt. Förstår du?
Okej.
Vi bodde i Seattle förut.
Då så. Välkomna, allihop. Jag är mr Bennett.
Jag är ny här.
Du? Är du redo?
Va?
Nya lärare gillar oförberedda prov.
Får jag sitta bredvid dig?
Gör vad du vill. Men låt mig koncentrera mig på studierna.
Jag vet att vi kommer att bli bra vänner, men först har vi det här lilla hindret.
-Jag hatar att alltid ha rätt. -Ja, jag är ledsen.
Det är ett prov, men det är jättelätt om ni har läst på under sommaren.
Fan.
Vadå?
Jag har inte läst på.
Jo, det har du.
Skulle jag inte komma ihåg om jag läst en hel bok?
Jackie, lyssna. Vi la boken i ditt huvud.
Vad betyder det ens?
Att du kan svaren. Börja läs, bara.
Hur kan jag kunna nåt om jag lät dig övertala mig att strunta i det?
Läs bara den första frågan. Då minns du.
-Varför då? -Hörni.
Kan ni vara tysta, okej?
Jackie.
Jag har inte läst boken, så ge mig noll poäng.
Okej.
Och bara så där,
så är Harvard borta.
Vänta lite.
Va?
Magi.
Ni såg det där, va?
Det är det minst imponerande jag har sett henne göra.
Jag…
Det är normalt att bli stum.
Doug svimmade.
Abby får kämpa med sin verklighets- uppfattning medan vi sätter igång.
Vi hade en stor premiär.
Vi har säkert ett stort antal fans nu.
-Menar du andra än Dougs mamma? -Förakta inte lojalitet!
Linda Brazelle är vårt första fan. Visa respekt.
-Det var ett skämt. -Vi är heta just nu.
Så vi borde göra en uppföljare.
Blodstänk 2: Slakten på skaldjuren.
Okej, vänta lite. Kan vi gå tillbaka till de magiska nycklarna?
Ser du inte kopplingen?
Inget ont om Zadie, men hon är ingen datoranimerare.
Vi bara…
-Du vet? -Vänta lite.
Tom Savini använde aldrig datoranimering och hade inga magiska nycklar.
Vill du inte använda nycklarna för uppföljaren?
Jag vill bara att vi kommer ihåg våra rötter.
Okej, visst. Hur går det med manuset, Scot?
Du borde nog säga det.
Vadå, säga vad?
Som ni kanske vet har jag alltid drömt om att komma in på
det här prestigefyllda och sjukt selektiva filmprogrammet i England.
Tydligen har en plats blivit ledig i sista minuten.
Och det står mellan mig och en annan person.
-Wow! -Det är otroligt.
-Grattis. -Tack.
När du säger i sista minuten, menar du att du åker snart?
Ja, om ett par veckor.
Men jag kanske inte åker. Jag kanske inte kommer in…
Jag är så glad för dig.
Men bara så du vet, du har ett kontrakt med oss.
Du ska ge oss det bästa manuset nånsin innan du kliver på planet.
Min vän, jag lovar att göra det innan jag åker.
Eller innan jag skulle ha åkt om de säger nej, vilket de lär göra, så…
Du är här nu, så vi fokuserar på det.
Bäst att börja, då.
Det är mycket, va?
Ja. Jag förstår varför du ville testa mig.
-Jag är inte förolämpad. -Okej, bra.
Kom ihåg vad jag sa. Det är en hemlighet.
Nycklarna och Dodge, den svarta dörren, allt.
Jag berättar inte för nån. Allvarligt, vem skulle tro mig?
Där är min mamma.
Hej, grabben!
-Hur var din första dag? -Bra.
Det här är Jamie.
-Oj! Hej, Jamie. Trevligt att träffas. -Detsamma.
Hon är nyinflyttad.
-Jaså? Var bodde du innan? -Chicago.
-Jag måste gå. Min pappa är här. -Jag vill gärna träffa honom.
Hej.
Pappa, det här är Bode och hans mamma.
-Ja, vi har… -Vi har träffats.
Jaså? Coolt.
Det var trevligt att träffas, Jamie.
Och, ja…
-Hej då. -Hej då.
-Du har inte sagt att Scot kanske flyttar. -Det var inte min sak.
Han skulle ju berätta för truppen, så…
Han kommer säkert in, eller hur?
-Vem passar där bättre än han? -Ja, han är grym.
Men man vet aldrig vilka såna ställen vill ha.
Vill du inte att han ska åka?
Va? Jo, det vill jag.
Det är ett fantastiskt tillfälle. Självklart vill jag att han ska komma in.
Hur som helst kommer filmen att bli bra. Jag menar, Scot är skicklig,
men vi har äkta filmmagi på vår sida.
Det är sant.
-Tack. -Tack.
På tal om det, tänker du nånsin på hur nycklarna skapades? Var de kom ifrån?
Mina förfäder gjorde dem.
Jag vet, men tänk om du ärvt kunskap om hur de gjorde?
Hur man gör nya nycklar?
Hur man smälter metall och ger den magiska krafter?
Knappast. Tyvärr.
Din pappa kanske sa nåt nån gång, eller…
Han sa ingenting om nycklarna.
Vi visste inget förrän Bode blev ett spöke och träffade Chamberlin.
Trodde du att jag kan göra nya nycklar?
Nej. Jag var bara nyfiken.
Din familj har en speciell koppling till magi. Jag ville bara veta mer.
Jag är nyfiken på din familj också.
Min familj har en speciell koppling till att vara tråkmånsar. Tack.
-Kommer de till Winterfest? -Nej.
De gillar inte isskulpturer, släden och snölabyrinter.
Men de är dina föräldrar.
Alla familjer är inte magiska.
Du tycker att du känner mig, va?
Så klart.
Vänta, det är…
Du heter Kinsey, va?
Jag menar allvar.
Du har varit i mitt huvud och sett alla mina bästa minnen.
Jag vet, och jag älskade varenda sekund.
Förutom One Direction-konserten.
Jag förstår.
Men…
Jag vill se några av dina.
Vill du gå in i mitt huvud?
Jag vet inte. Det är lite… Jag vet inte. Allt är nog en enda röra.
Det gör inget. Det är ju en del av dig.
Ja.
Okej, men…
Tänk om du ser nåt pinsamt och inte gillar mig sen?
-Tänk om jag inte gillar mig själv? -Det händer inte.
Okej. Det är inget personligt. Jag är nog inte redo.
-Hur kan det inte vara det? -Det handlar inte om dig.
-Jag lovar att jag inte dömer dig. -Nej! Glöm det.
Visst.
Jag är ledsen. Jag bara… Jag vill att du ska känna mig.
Fråga vad som helst bara, så svarar jag. Jag lovar.
Du ska nog gå nu.
Hej, Jack. Jag har ringt dig.
-Jag har varit upptagen. -Ja, jag ser det. Vad gör…
MINNESFÖRLUST BLAND UNGA VUXNA
Minnesförlust.
På lektionen igår kunde jag för mitt liv inte komma ihåg vad vi gjort.
Att vi la boken i mitt huvud med huvudnyckeln. Du försökte förklara,
men jag förstod inte ett ord av vad du sa.
Jag blev totalt förvirrad.
Och förra veckan, på filmen och vid lägerelden…
Men nu minns du?
Allt.
Precis allt.
Vad händer med mig? Jag glömmer stora delar av mitt liv.
Du vet att vuxna inte minns magi?
Ja.
Jag tror att vi ser hur det börjar.
Du fyller snart 18.
Men arton är…
…fortfarande ungt.
Jag vet, jag…
Jag trodde vi hade mer tid.
Så…
…nycklarna och…
…allt vi har gjort tillsammans med dem?
Försvinner det bara?
Som om det aldrig har hänt?
Och det finns inget vi kan göra?
Hej, Jackie. Det är jag. Tyler.
-Det där är du. Säg hej till dig själv. -Hej.
Vi spelar in det här för att du ska minnas
att vi har använt magiska nycklar tillsammans.
En av de första gångerna var när jag använde huvudnyckeln
för att lägga böcker om England i mitt huvud.
Jag visste att du älskar England och försökte imponera på dig.
Det blev ingen succé.
Nej, men senare såg jag ett minne av första gången du fiskade med din pappa.
Och du fångade en så här stor fisk.
-Jag var fyra. -Det var jättegulligt.
Hej.
Jag var på väg till biblioteket för att börja med manuset.
Det blir nog ännu bättre än det första.
Jag hoppas det. Jag vill inte svika Savini-truppen.
-Du är hård mot dig själv. -Vi kan tacka mina föräldrar.
Ingen fick misslyckas i familjen Cavendish.
De måste vara glada att du kanske flyttar hem.
Jag har inte berättat att jag har ansökt än.
Det är för att…
De tycker att film är en hobby. De vill att jag ska bli jurist.
-På allvar? -Ja.
Jag ser dig inte i en peruk.
Jag vet, det är löjligt. Men det är vad de vill att jag gör.
Det var därför jag kom till en skola i USA.
De sa att det ger mig en bättre CV.
Jag ska tacka dem för det.
Annars hade vi aldrig träffats.
Jag vet att du kommer in.
Utmana inte ödet, okej?
Hej.
Läget?
Jag måste dra. Vi ses senare.
Förproduktionen börjar i helgen.
-Vänta. Vill du hänga efter skolan? -Jag ska besöka Erin Voss.
Trubbel i paradiset?
Håll käften, Eden.
Hon kan inte göra nycklar.
Vad synd.
Men då kan vi döda henne nu.
Nej!
Coola ner dig.
Okej, så vi kan inte använda henne.
Hur gör vi nyckeln?
Jag är så glad att renoveringen äntligen blir av.
Det är otroligt generöst av dig att finansiera allt, mr Shaw.
Säg Gordie.
Jag har så många fina minnen från den teatern.
Jag var Jud i Oklahoma! mitt första år.
-Det var ett äventyr. -Ja, säkert.
Och jag var med i Stormen, som inhoppare för en viss Rendell Locke.
Wow, verkligen?
Han provspelade mest på skoj, så det sved lite när han fick rollen.
Men han klarade monologen i femte akten perfekt.
Jag tittar in nästa vecka. Det här ska bli så spännande.
För mig också. Tack, Gordie.
Jag tänkte just gå till teatern och ge dig den här.
Tack. Det behövde du inte.
Jo, det gjorde jag. Jag grävde lite i skolans arkiv
och hittade massor om den gamla teatern.
Bland annat några originalritningar. Jag kopierade dem åt dig.
Wow.
De här är…
…till enormt stor hjälp.
-Tack så mycket. -Varsågod.
Jag hittade gamla foton från 1878, året efter att teatern byggdes.
Och gissa vad?
Mattor.
Det var mattor överallt. Så nu har du det.
Bevis på att jag är en total idiot.
Vi är nyinflyttade från Chicago.
Jag hade undervisat på samma toppskola i 15 år.
Så det här är en stor omställning för dig?
Ja, vi har gått igenom en hel del.
Min… Jamies mamma dog förra året.
-Jag beklagar. -Tack.
Vi tar oss igenom det, men för Jamie och mig
blev Chicago mer deprimerande minnen än ett hem.
Det förstår jag.
Jag miste också min man förra året.
Du har hört det.
Så klart.
Nån nämnde det.
Så jag kände mig som en ännu större idiot för det häromdan.
Min fru hade inte känt igen den mansplainande idiot
som försökte lära dig ditt jobb.
-Jag ber om ursäkt. -Nej, glöm det.
Jag vill inte ens tänka på allt dumt jag sa…
…sa och gjorde året efter att min man dog.
Så, varför Matheson?
Jag har alltid velat bo i den här delen av New England.
-Har du? -Ja.
Mathesons förkoloniala historia är en av de mest fascinerande…
Vet du vad?
Jag avbryter mig själv.
Vi börjar om från början.
Hej, jag vet att vi aldrig har sagt ett ord till varandra,
men jag vill presentera mig.
-Josh Bennett. -Nina Locke.
Okej.
Här bor jag.
Bor du på studenthemmet?
Ja, jag får en mysig, gratis lya
i utbyte mot att övervaka 30 hormonstinna tonåringar.
-Är det en bra affär? -Vi får se.
Jag går tillbaka till teatern nu.
Vi kan kanske ha en lekdag med barnen nån dag?
-Jag är glad att Bode har fått en ny vän. -Jag med.
För Jamie.
När du vill, ja. Okej.
Jag fick ditt sms. Mår du bra?
Jackie tappar minnet igen.
Fan, jag är ledsen.
Om några månader blir det jag.
Tänk om nåt hemskt händer igen? Då…
Då kan jag inte hjälpa er.
Det blir bara du och Bode. Och om några år är det bara Bode…
Han blir ensam.
Det måste finnas en lösning.
Hej, grabben.
Jag ska träffa Kinsey. Vi ska plugga.
Hon är på sjukhuset. Hon besöker Erin Voss varje vecka.
Javisst ja. Jag måste ha förväxlat dagarna.
Vad synd. Jag tog med hennes favoritläsk och godis.
Kan jag få en?
Är du ensam hemma?
Ja, min mamma jobbar i din skola.
Och min farbror Duncan har åkt till Boston.
Så vad gör du?
Bara lite läxor.
Bode.
Inser du inte att du kan leva livet nu?
Vad menar du?
Du har all den här kraften, och du kan göra vad du vill med den.
Så ska vi leva livet?
Det där var kul, men Kinsey dröjer. Jag måste gå.
Vi kan slå sönder en massa andra saker.
-Jag är lite utslagen. -Vi kan leka med de andra nycklarna.
Det finns en nyckel som jag alltid har velat prova.
-Vilken? -Spöknyckeln.
Strax tillbaka.
MCCLELLANS PSYKIATRISKA SJUKHUS
Jag är kanske för hård mot Gabe.
Hans föräldrars skilsmässa var nog tuff.
Han kanske inte vågar släppa in folk.
Scots huvud var rörigt.
Jag älskade det.
-Här får du lite vatten. -Tack.
Det är fint att du besöker Erin varje vecka.
-Hon får inte många besök. -Hon var god vän med min pappa.
Jag är nog rädd för att förlora folk.
Jag ser vad Tyler går igenom med Jackie. Hon börjar bli för gammal för magin.
Vi kommer att förlora varandra.
Vi måste hitta en lösning.
Vi trodde att man glömmer när man blir vuxen.
Vi hittade ett sätt att minnas.
-Hej. -Hej.
-Kan du träffa mig på sjukhuset? -Ja, varför? Vad är det?
Kom hit bara.
Jag har en idé.
Gör dig redo. Det här kommer att knocka dig.
-Gör inte en för stor grej av det. -Omöjligt.
-Kan jag… -Jag kan använda den när jag vill.
Och om mamma kommer hem och ser båda våra kroppar på golvet, får hon spel.
Ta den.
Rita mig inte i ansiktet eller nåt.
Varför har jag aldrig tänkt på det?
Men jag ska inte. Jag lovar.
Det är nu eller aldrig.
Ganska coolt, va? Ha så kul!
Jag ska, din lilla tönt.
Ursäkta mig!
Är du Chamberlin Locke?
Ja.
Hej, jag heter Gabe. Jag dejtar din ättling Kinsey.
Jaha, Kinsey.
Flög hon ut med dig?
Nej, det…
Det är en hemlighet att jag är här.
Jag tycker om henne. Jag vill ge henne en present.
Jag vill göra en magisk nyckel till henne.
Det är ingen lätt uppgift. Materialet är väldigt svårt att få tag på.
Jag vet. Men jag tror att jag såg en bit av det nere i grottorna.
I grottorna?
Det har aldrig varit klokt att gå ner dit.
Jag vet.
Men hon är värd alla risker.
Så, du är förälskad.
Vilken sorts nyckel har du i åtanke?
Jag har några idéer.
Men jag ville fråga dig om det.
Hur ger jag en nyckel dess kraft? Och ser till att den gör vad jag vill?
Genom precis det. Med viljan.
När man smider nyckeln måste man fokusera med hela hjärnan
och visualisera exakt vad man vill att nyckeln ska göra.
Men det viktigaste är att lägga till en droppe av sitt eget blod.
Om du gör det,
får du en nyckel som visar Kinsey vad som verkligen finns i ditt hjärta.
Jag är väldigt tacksam, sir. Tack.
Lycka till, unge man.
-Hur var det? -Jättekul! Tack.
-Flög du genom väggar? -Jag hinner inte prata. Jag måste gå.
Okej.
Hej då.
Minns du när vi frågade Ellie varför hon minns magi fast hon är vuxen?
De hittade ett sätt att minnas, sa hon.
"De."
Nyckelväktarna.
-Erin är den enda som är kvar. -Ja.
Går vi in i hennes huvud kan vi hitta ett minne av det Ellie sa.
Om varför de minns.
Då kan vi se till att vi aldrig glömmer.
-Vi ska inte titta på nåt olovligt. -Vi ska inte röra nåt.
Vi vill inte göra henne ännu värre.
Varför finns det bara en Erin?
Jag vet inte. Det är konstigt.
Det kanske är tomt där inne.
Vi måste försöka.
Kins. Kom och titta.
Oj. Hon kom aldrig över pappa.
Det är logiskt.
Hon har varit katatonisk sen hon var i vår ålder.
Vi fortsätter leta.
Tyler!
Där!
Hur kommer vi ut härifrån?
Jag känner nåt!
-Är du okej? -Ja.
Hallå?
Säg åt henne att lämna mig i fred!
-Vem? -Dodge!
Dodge är borta.
-Jag heter Kinsey. -Okej.
Det här är Tyler.
Vilka är ni?
Vi är Rendells barn.
Va?
Erin…
Har du varit här inne hela tiden?
Vad menar du?
Har du varit instängd här?
Hur vet ni att Dodge är borta?
För att vi skickade tillbaka henne genom den svarta dörren.
Du är trygg nu.
Jag lovar.
Bara… Följ med oss.
Vi ska få ut dig härifrån. Okej?
Okej.
Vad är det här för ställe? Var är vi?
Vi är på sjukhuset.
Det är…
Det är du.
Vill du att vi…
Nej.
Jag gör det.
BASERAD PÅ SERIEROMANEN AV JOE HILL OCH GABRIEL RODRIGUEZ
Undertexter: Janica Lundholm