KESZEGAPA
Minden rendben?
Hívjak segítséget?
Dermesztő hideg van.
Menjünk be innen!
Sikerült?
Gyerünk!
Siess már!
Utálom ezt az izét.
Én is, de csinálnom kellett valamit. Folyton utánam jött.
Vissza!
Jól van, te rondaság. Tessék, egy kis halászhús.
Nem értem. Szerintem csúcs volt.
Nem az volt a cél…
hogy a kulcs egy kupac péppé és csonttá változtassa.
Már csak egyre elég suttogó vas maradt.
Muszáj sikerülnie.
Hogyan fogod csinálni?
Egyenesen a forráshoz fordulok.
A Locke családhoz.
A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Ötödikes lettél.
Ideje új barátokat szerezni.
Tavaly kicsit lefoglalt a démonnal való küzdelem.
Csak szívatlak.
Tavaly mindenkinek eseménydús éve volt, de idén szabad vagy,
légy olyan, mint egy pók, hálózz be mindenkit!
Az egyik osztálytársam nagyon fél a pókoktól.
Akkor szimplán csak barátkozz!
- Minden rendben lesz, drágám. - Csináltam neked ebédet.
De drága vagy, Kins!
Kérj parkolóbérletet Bernadette-től! Imádja, ha elvontattathatja mások autóját.
Parkolóbérlet. Jó.
Az ottani automata zabálja a pénzt.
- Írhatsz. - Segítünk.
Gyerekek!
Megoldom.
Anya a suliban fog dolgozni, neked meg ez az utolsó első tanítási napod.
Szeretnék egyetemre is menni.
Tudom, de az más.
Hogy van Jackie?
Tegnap megmutatta az egyik emlékét arról,
hogy Eden kiharcolja, hogy ne büntessék meg gyorshajtásért.
Jó volt, teljesen normális volt.
Amikor később szóba került, semmire sem emlékezett.
Képzeld el, milyen lenne, ha Gabe-bel járnál ugyanígy!
Igazából sosem jártam a fejében.
De Scotéban voltál, nem?
Igen, de nem is tudom.
Gabe-bel valahogy még nem került szóba. Az fura?
Csak, ha neked az.
Várj meg!
Szia!
Üdv a nagyok között!
- Jó kedved van. - Miért ne lenne?
Ez az utolsó előtti évünk. Szinte sztárok vagyunk,
mert minden idők második legjobb homáros filmjében szerepelünk.
Melyik a legjobb?
A homár?
Abban nincsenek is homárok.
Akkor a mienk a legjobb.
És foglaltam asztalt ma estére Stan pizzériájában, hogy megünnepeljük.
Nem is tudtam, hogy oda lehet.
Alapból nem,
de kivételt tettek egy magamfajta nagymenővel.
A dartstábla melletti ragacsos asztalt kaptuk.
Melyik lány utasítaná ezt vissza?
Hűha!
Elképesztő ez a hely.
A neogótikus stílus
kimagasló példája.
Ránézésre azt mondanám, hogy az 1860-as, 1870-es években épült?
1877-ben. Lenyűgöző.
Igazából történelemtanár vagyok.
Sajnos nem jó állapotban maradt meg az épület.
Ezért a művészetek patrónusa megkért, hogy renováljam.
Nina vagyok.
Josh. Nagyon örvendek.
- Nem baj, ha… - Csak nyugodtan.
Úgy látom, érti a dolgát.
Köszönöm. Főleg régi házakat renoválok, de örülök a komolyabb munkának.
Ezt kivéve.
Tessék?
Futószőnyegeket tervez tenni a padlóra.
Ez eredeti keményfa.
Gesztenyefából. Újonnan már nem is lehet kapni.
Tudom. De nem hagyhatom…
Ezek akkoriban 300-400 éves fából készültek.
Még a prekolumbián időkből származnak.
Nem szakad meg tőle a szíve?
Igen, elképesztő.
De nem hagyhatom figyelmen kívül a gyakorlati oldalát sem.
Ez egy előadóterem,
ahol az akusztika nagyon fontos.
A Hope-gyémántra se tenne ragasztószalagot, nem?
Még ha valaki szerint praktikus is lenne.
Csak azt mondom,
hogy tartsuk tiszteletben a történelmi kincseinket.
Értem.
Tisztelet.
Köszönöm, hogy emlékeztet rá.
Megyek, folytatom a munkámat.
Ön is tegye ezt!
Majd ha javítani szeretnék a tanítási módszerein, szólni fogok.
Idén nyáron újra kilyukasztattam a fülem.
Nagyon nehéz döntés volt,
mert anyukám szerint tökéletesek voltak a füleim.
Ez nagyon izgalmas volt, Molly.
Köszönjük.
Bode, bemutatod, te mit csináltál a nyáron?
Idén nyáron nagyon erős lettem.
Kosárlabdaként pörgettem a bátyám kocsiját az ujjamon.
Nem volt elragadtatva tőle, de megérte látni, milyen arcot vág.
Rendben. Köszönjük, Bode.
Máskor vedd kicsit komolyabban a feladatot!
- De én… - Leülhetsz.
Ez állati jó volt!
Köszi.
Akkor te hiszel nekem?
Szerintem bármi lehetséges. De hogy csináltad?
- Nem mondhatom el. - Ne már! Áruld el!
De alig ismerlek.
Én új vagyok itt, és te vagy a legérdekesebb ember, akivel találkoztam.
Bízhatsz bennem.
Próbáld meg elvenni a kulcsomat!
Miért?
Ellenőriznem kell valamit.
Most átmentem valami teszten?
Mondjuk úgy, hogy tavaly elfajultak a dolgok.
Nekem is szar volt a tavalyi évem.
Elvesztettem az anyukámat.
Mármint meghalt.
Tényleg?
Az én apukám is meghalt.
Akkor tudod, milyen érzés.
Meséld el, hogyan lett emberfeletti erőd!
De ez szigorúan titkos, érted?
Oké.
Nos, a családom Seattle-ben élt.
Rendben.
Üdvözlök mindenkit, én Mr. Bennett vagyok.
Új vagyok itt.
Hé, készültél, ugye?
Mire?
Az új tanárok mániája a röpdoga. Ez tény.
Ülhetek melléd?
Ahogy gondolod. Csak ne vond el a figyelmem a tanulásról!
Tudom, hogy jó barátok leszünk,
de először essünk túl a nehezén!
- Mondtam. Utálom, hogy mindig igazam van. - Sajnálom.
Ez egy dolgozat, de ha elolvastátok a nyári kötelezőt, semmiség lesz.
Basszus!
Mi a baj?
Én nem olvastam el.
De, elolvastad.
Szerinted elfelejtek egy 400 oldalas könyvet?
Jackie, figyelj, betettük a könyvet a fejedbe.
Ez meg mit jelent?
Azt, hogy tudod a válaszokat. Csak kezdd el olvasni!
Honnan tudnám, amikor rávettél, hogy hagyjam a francba?
Olvasd el az első kérdést! Eszedbe fog jutni.
- Mi értelme? - Srácok, beszélgetés nélkül, jó?
Jackie!
Nem olvastam el a könyvet, úgyhogy adjon rá nulla pontot!
Értem.
Ennyi kell csak,
és oda a Harvard.
Várj!
Hogyan?
Varázslat.
Ti is láttátok, ugye?
Igazából ez eddig a legunalmasabb produkciója.
Én…
- Normális, ha most nem jutsz szóhoz. - Doug elájult.
Jó, amíg Abby valóságról alkotott képe megdőlni látszik,
vágjunk bele!
Nagyon sikeres volt a premier.
Mondhatjuk, hogy rajongótáborunk van.
- Doug anyukáján kívül is? - Hé! Ne becsüld le a hűséget!
Linda az első számú rajongónk. Több tiszteletet!
Csak vicceltem.
Híresek lettünk. Használjuk ki, és álljunk neki a folytatásnak!
Vérfoltok 2: A rákfélék vérontása.
Oké, várj!
Visszatérhetnénk a varázskulcsokhoz?
Nem érted az összefüggést?
Nem sértés, de Zadie nem a CGI mestere.
Mi csak…
- Érted? - Oké, várj!
Tom Savini soha nem használt CGI-t,
és nem voltak varázskulcsai sem.
Akkor a folytatásban ne használjuk őket?
Úgy értem, hogy fontosak a hagyományaink.
Rendben, jogos.
Scot, hogy halad a forgatókönyv?
Mondd el nekik!
- Mit? - Mit mondjon el?
Tudjátok, hogy mindig is arról álmodtam, hogy felvegyenek
a nagyon híres filmes suliba Angliában, ahova borzasztóan nehéz bekerülni.
Kiderült, hogy felszabadult egy hely,
amelyért csak ketten vagyunk versenyben.
- Hűha! - Ez csodálatos!
- Gratulálok! - Köszi.
Ez azt jelenti, hogy hamarosan elutazol?
Igen, pár hét múlva.
De az is lehet, hogy maradok, ha nem én kapom meg…
Scot, ez nagyon jó hír.
De ne felejtsd el, hogy köt a szerződés!
Utazás előtt még ingyen meg kell írod a legjobb forgatókönyvet.
Barátom, ígérem, hogy kész lesz, mielőtt elutazom,
vagy mielőtt el kellett volna utaznom, ha visszautasítanak,
ami őszintén szólva könnyen megeshet…
Koncentráljunk arra, hogy jelenleg itt vagy.
Akkor megyek is írni.
Nem semmi, ugye?
Aha.
Már értem, miért kellett a teszt.
Nem sértődtem meg.
Akkor jó.
Ne felejtsd el, amit mondtam!
Ez mind titok.
A kulcsok, Dodge, a Fekete ajtó, minden.
Nem árulom el senkinek.
Amúgy sem hinné el senki.
Megjött anyukám.
Sziasztok!
- Milyen volt az első napod? - Jó.
Bemutatom Jamie-t.
- Szia, Jamie! Nagyon örvendek. - Én is.
Most költöztek ide.
- Tényleg? Honnan? - Chicagóból.
Mennem kell. Itt van apukám.
Szívesen találkoznék vele.
Helló!
Apa, ő Bode és az anyukája.
- Már… - Találkoztunk.
- Klassz. - Örülök, hogy megismertelek, Jamie.
Igen.
- Sziasztok! - Sziasztok!
STAN PIZZÉRIÁJA
- Nem is mondtad, hogy Scot mit tervez. - Nem az én dolgom volt.
Tudtam, hogy majd úgyis elmondja nektek…
Biztosan felveszik, nem?
Ki lehetne nála alkalmasabb?
Igen, nagyon ügyes.
De sosem tudhatod, ki kell nekik.
Te nem szeretnéd, hogy elmenjen?
Micsoda?
Dehogynem!
Ez egy nagyszerű lehetőségnek tűnik. Persze, hogy szeretném, hogy felvegyék.
A filmmel biztos nem lesz gond.
Scot is tehetséges, de mi szó szerint el tudjuk varázsolni a filmet.
Ez igaz.
- Köszi. - Köszönjük.
Te amúgy gondoltál már arra,
hogyan készülhettek a kulcsok, honnan származnak?
Az őseim készítették őket.
Tudom, de nem lehet, hogy örökölted ennek képességét?
A kulcskészítés képességét?
Hogyan olvasszak be fémeket, és itassam át őket varázserővel?
Nem hinném. Bocsi.
Apukád sem említett soha…
Ő sose említette a kulcsokat.
Nem tudtuk, hogy használta őket, amíg Bode nem beszélt Chamberlinnel.
Ugye nem hitted azt, hogy tudok kulcsot készíteni?
Nem. Csak kíváncsi voltam.
A családodat különleges kapcsolat fűzi a varázslatokhoz. Csak kíváncsi voltam.
Én is kíváncsi vagyok a te családodra.
Az én családomat különleges kapcsolat fűzi az unalomhoz. Köszönjük.
- Jönnek a fesztiválra? - Nem.
Nem rajonganak a jégszobrokért, szánkózásért és hólabirintusért.
Mégiscsak a szüleid.
Nem minden család varázslatos.
Úgy érzed, hogy ismersz, ugye?
Persze.
Várj, te…
Kinsey vagy, ugye?
Komolyan gondoltam.
Jártál a fejemben, láttad a kedvenc emlékeimet.
Tudom, és imádtam minden egyes részletét,
a One Direction-koncertet kivéve.
Érthető.
De…
én is szeretném látni a tieidet.
Bele akarsz nézni a fejembe?
Nem is tudom, Kinsey. Ez…
Nem is tudom. Nagy káosz van odabent.
Nem baj. Bármi is az, hozzád tartozik.
Igen.
Oké, de…
Lehet, látsz valamit, és kiábrándulsz belőlem.
- És én is magamból. - Kizárt dolog.
Oké. Ne vedd magadra, de én még nem állok készen erre.
- Hogy ne venném magamra? - Mert nem miattad van.
- Gabe, én sosem ítélkeznék feletted. - Nem, felejtsd el!
Rendben.
Kinsey, sajnálom. Szeretném, ha megismernél.
Kérdezz bármit, és válaszolok. Bármire, esküszöm.
Jobb, ha most elmész.
Szia, Jack! Próbáltalak hívni.
Sok dolgom volt.
Igen, látom. Mit…
EMLÉKEZETKIESÉS FIATAL FELNŐTTEKNÉL
Emlékezetkiesés.
Tegnap az órán az istenért sem tudtam visszaemlékezni, hogy mit csináltunk.
Hogy a fejemben van a könyv.
Próbáltad elmagyarázni,
de abban a pillanatban olyan volt, mintha értelmetlen szavakat mondanál.
Teljesen összezavarodtam.
Múlt héten pedig a film és a tábortűz…
De most emlékszel?
Mindenre.
Minden részletére.
Mi történik? Elfelejtem a saját életem fontos részeit.
A felnőttek ugye elfelejtik a varázslatot.
Igen.
Azt hiszem, így kezdődik.
Nemsokára 18 éves leszel.
Tizennyolc, de az még
szinte gyerek.
Tudom, azt…
Azt hittem, van még időnk.
Szóval,
a kulcsok,
és minden, amit velük tettünk együtt…
egyszerűen eltűnik?
Teljesen kitörlődik?
Semmit sem tehetünk?
Szia, Jackie, én vagyok az, Tyler.
Ez pedig te vagy. Köszönj magadnak!
Helló!
Ezzel a felvétellel szeretnénk emlékeztetni arra,
amikor a varázskulcsokat használtuk.
A legelső ilyen akkor volt, mikor a Fejkulccsal
Angliáról szóló könyveket tettem a fejembe.
Mert tudtam, hogy szereted Angliát,
és így próbáltalak meg lenyűgözni.
Nem sikerült.
Nem, de később megmutattad, amikor apukáddal először horgásztál,
és egy ekkora halat fogtál.
Négyéves voltam.
Nagyon aranyos voltál.
Szia!
Szia! Épp a könyvtárba tartok, hogy elkezdjem írni a forgatókönyvet.
Még ütősebb lesz, mint az első.
Igen, remélem. Nem akarok csalódást okozni a Saviniknek.
Nagyon szigorú vagy magaddal.
A szüleimnek köszönhető.
Cavendishéknél nincs helye a kudarcoknak.
Biztos várják, hogy visszaköltözz.
Igen, előfordulhat, hogy még nem mondtam nekik.
Számukra…
Számukra a filmkészítés egy hobbi. Azt szeretnék, hogy ügyvéd legyek.
- Komolyan? - Igen.
Elképzellek abban a parókában.
Tudom, nevetséges, de ők ezt képzelték el nekem.
Ők akarták, hogy Amerikában járjak iskolába.
Mert „jól mutatna” az önéletrajzomban.
Ezt majd megköszönöm nekik.
Különben nem ismertelek volna meg.
Biztos, hogy felvesznek.
Ne kiabáld el, jó?
Sziasztok!
Szia, pajti!
Mi a helyzet?
Én most megyek. Később beszélünk.
Hétvégén indul az előkészítés.
Várj! Suli után csinálunk valamit?
Ma Erin Vosst látogatom meg.
Vége az idillnek?
Kussolj, Eden!
Nem tud kulcsot készíteni.
De kár!
Akkor most már megölhetjük.
Nem!
Nyugi!
Értem, szóval ő nem tud segíteni nekünk.
Hogyan lesz kulcsunk?
Borzasztóan örülök neki, hogy végre felújítjuk ezt a helyet.
Igazán nagylelkű öntől, hogy finanszírozza az egészet, Mr. Shaw.
Tegeződjünk!
Kellemes emlékek kötnek a színházhoz.
Kilencedikben játszottam az Oklahoma! musicalben.
Nagy kaland volt.
Elhiszem.
Az emlékezetes A vihar darabban is benne voltam
egy bizonyos Rendell Locke beugrójaként.
Tényleg?
Szerintem csak viccből jelentkezett, fájt egy kicsit, amikor megkapta.
De az ötödik felvonás monológja ütős volt.
Jövő héten beugrom.
Furdal a kíváncsiság.
Engem is.
Köszönöm, Gordie.
HAVANA KÁVÉZÓ
Épp a színházba készültem, hogy ezt odaadjam.
Köszönöm. Nem kellett volna.
De igen.
Kutattam kicsit az iskolai levéltárban,
és rengeteg dolgot találtam a régi színházról.
Néhány eredeti építészeti rajzot is.
Lefénymásoltam őket.
Nahát!
Ó, ezek
hihetetlenül hasznosak.
- Köszönöm. - Nincs mit.
Találtam egy csomó régi fotót 1878-ból a színház építését követő évből,
és nem is gondolnád:
szőnyeg.
Az egész helyet szőnyeg fedi.
Íme, tessék:
Bizonyíték arra, hogy seggfej vagyok.
Most költöztünk ide Chicagóból.
Tizenöt éve ugyanabban az elit iskolában tanítottam.
Akkor ez most nagy váltás lehet.
Elég nagy változások történtek az életünkben.
Tavaly meghalt a… Jamie anyukája.
Őszinte részvétem.
Köszönöm.
Próbálunk továbblépni, de úgy éreztük,
hogy Chicago már inkább szomorú emlékek sorozatává vált.
Azt megértem.
Tavaly az én férjem is meghalt.
Tudtad.
Természetesen.
Említették már,
ami tovább fokozza azt, hogy a múltkor mekkora kolosszális barom voltam.
A feleségem nem ismert volna rám, a lekezelő idiótára, aki elmagyarázza,
hogyan végezd a munkádat. Elnézést!
Semmi baj. Felejtsük el!
Én sem szeretek azokra a hülyeségekre gondolni,
amiket a férjem halálának az évében mondtam és csináltam.
Miért pont Matheson?
Mindig is vonzott New Englandnek ez a része.
- Tényleg? - Igen.
A gyarmatosítás előtti történelme az egyik legizgalmasabb…
Tudod, mit?
Leállítom magam.
Kezdjük újra!
Üdvözletem! Tudom, hogy még sosem váltottunk egy árva szót sem,
de szeretnék bemutatkozni.
- Josh Bennett. - Nina Locke.
Értem.
Itt lakom.
A kollégiumban?
Igen, egy otthonos lakás ingyen.
És cserébe 30, hormonokkal túlfűtött tinit felügyelhetek.
- És ez megéri? - Még nem született ítélet.
Most vissza kell mennem a színházba.
Valamikor összehozhatnánk a gyerekeket egy játékdélutánra.
- Úgy örülök, hogy Bode barátkozik. - Én is.
Hogy Jamie.
Bármikor, persze. Oké.
Megkaptam az üzeneted. Jól vagy?
Jackie megint nem emlékezett.
Basszus, sajnálom!
Pár hónap múlva velem is ez lesz.
Mi van, ha megint valami rossz történik?
Nem tudok majd segíteni.
Csak te és Bode maradtok.
Pár év múlva pedig már csak Bode marad
teljesen egyedül.
Kell lennie valamilyen megoldásnak.
Szia, pajti!
Kinsey-hez jöttem, hogy tanuljunk.
A kórházban van. Minden héten meglátogatja Erin Vosst.
Igen. Biztos, összekevertem a napokat.
Szívás. A kedvencét hoztam, Dr Peppert és gumicukrot.
Én kaphatok egyet?
Egyedül vagy itthon?
Igen. Anya a sulitokban van, dolgozik,
Duncan bácsikám pedig Bostonban van ma.
És te mit csinálsz?
Csak a házimat.
Bode.
Előtted a lehetőség, hogy élvezd az életet!
Hogy érted?
Itt ez a nagy varázserő,
amellyel bármit megtehetsz.
Miért nem élvezzük ki?
Ez jó volt, de Kinsey már biztos nem jön, elmegyek.
De még annyi mindent összezúzhatnánk.
- Én is össze vagyok zúzva. - Játszhatunk másikkal is.
Mondjuk van egy, amit mindig is ki akartam próbálni.
Melyiket?
A Szellemkulcsot.
Mindjárt jövök.
MCCLELLAN SZANATÓRIUM
Talán túl szigorú vagyok Gabe-bel.
Biztos megviselte a szülei válása.
Biztos nem mer beengedni másokat az életébe.
Scot fejében káosz volt.
Imádtam.
- Hoztam egy kis vizet. - Köszönöm.
Kedves tőled, hogy minden héten meglátogatod Erint.
- Nem sok látogatója van. - Jó barátja volt apukámnak.
Rettegek attól, hogy elveszítek valakit.
Látom, min megy keresztül Tyler Jackie-vel.
Kezd kinőni a varázslatból.
El fogjuk veszíteni egymást.
Megoldást kell találnunk.
Azt hittük, a felnőttek elfelejtik.
Rájöttünk, hogyan emlékezzünk rá.
- Szia! - Szia!
- Be tudsz jönni a kórházba? - Igen, miért? Mi a baj?
Csak gyere ide!
Támadt egy ötletem.
Készülj fel! Ettől eldobod az agyad.
- Nehogy túl nagy elvárásaim legyenek! - Kizárt.
- Biztos, hogy… - Bármikor használhatom.
Ráadásul, ha anya hazaér, és meglátja a halott testünket,
megbolondul.
Tessék!
Oké, de ne firkáld össze az arcomat!
Nahát, hogy ez nekem eddig nem jutott eszembe!
De nem fogom. Ígérem.
Lássuk a medvét!
Menő, mi? Jó szórakozást!
Meglesz, te kis szaros!
Elnézést!
Maga Chamberlin Locke?
Igen.
Gabe vagyok.
Az utódjával, Kinsey-vel járok.
Ó, Kinsey-vel!
Ő is itt van?
Nem, igazából…
titok, hogy itt vagyok.
Nagyon fontos nekem. Kitaláltam neki egy ajándékot.
Új kulcsot szeretnék készíteni neki.
Az nem lesz könnyű.
Maga az anyag beszerzése is rendkívül nehéz.
Pont ez az.
Találtam egy darabot a barlangban.
A barlangban?
Nem túl bölcs dolog odamerészkedni.
Tudom,
de érte bármit kockára tennék.
Szóval, szerelmes vagy belé.
Miféle kulcsra gondoltál?
Vannak ötleteim.
Ezt akartam megkérdezni öntől.
Hogyan adom meg, hogy mit tudjon?
Hogyan érhetem el, hogy azt csinálja, amit szeretnék?
Nos, pontosan így.
Akarni kell.
A kulcskészítés közben az egész elmével arra kell koncentrálni,
pontosan el kell képzelni, hogy mi a kulcs célja.
De a legfontosabb,
hogy kell egy csepp a saját, friss véredből.
Ha így teszel,
lesz egy kulcsod, amely őszintén feltárja a szívedet Kinsey előtt.
Hálásan köszönöm, uram.
Sok szerencsét, fiatalember!
- Milyen volt? - Szuper! Köszi!
- Keresztülrepültél a falakon? - Bocs, most rohanok.
Rendben.
Szia!
Emlékszel, megkérdeztük Ellie-t, hogy emlékszik még a varázslatokra?
Azt mondta, rájöttek, hogyan lehet.
Ők.
A kulcsok őrzői.
- Már csak Erin él közülük. - Igen.
Ha bemegyünk a fejébe, talán találunk egy emléket arról, hogy mire jöttek rá.
És akkor mi is ugyanazt tehetjük.
- Nem nézünk meg olyat, amit nem szabad. - Nem nyúlunk semmihez.
Nem akarunk rontani az állapotán.
Hol a másik Erin?
Nem tudom. Ez fura.
Lehet, hogy teljesen üres.
Azért próbáljuk meg!
Hé, Kins, ezt nézd!
Azta, sosem lépett túl apán.
Nem csoda.
Tinikora óta katatonikus állapotban van.
Keressük tovább!
Tyler!
Arra!
Hogy jutunk ki innen?
Érzek valamit!
- Nem sérültél meg? - Nem.
Hahó!
Üzenem, hogy hagyjon békén!
- Kicsoda? - Dodge!
Dodge már nincs itt.
- Én Kinsey vagyok. - Oké.
Ő pedig Tyler.
Kik vagytok?
Rendell gyerekei vagyunk.
Tessék?
Erin,
végig itt bent voltál?
Hogy érted, hogy „végig”?
Nem tudsz kiszabadulni?
- Honnan tudjátok, hogy Dodge nincs itt? - Visszaküldtük oda, ahonnan jött.
A Fekete ajtó mögé, bármi is legyen ott.
Biztonságban vagy.
Esküszöm.
Csak gyere velünk!
Kiviszünk innen, jó?
Oké.
Mi ez a hely? Hol vagyunk?
A kórházban.
Az…
Az te vagy az.
Szeretnéd, hogy mi…
Nem.
Majd én.
AZ IDW KIADÁSÁBAN MEGJELENT KÉPREGÉNY ALAPJÁN, MELYNEK SZERZŐI:
A feliratot fordította: Sleisz Judit