PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Tady to je. Dvě latte.
Skvělé.
Díky, žes tohle navrhl.
Šest let střízlivosti najednou... v tahu.
To se stává.
Tvůj pokrok to ale nevymaže.
Když ses za námi předtím stavoval,
věděl jsi to, že jo?
Tušil jsem to.
Každý se zotavuje jinak, ale pro mě fungovaly...
malé krůčky.
Důležitý je zítřek,
ne příští rok
nebo příštích pět.
Já se cítím zaseklá v dnešku.
Ať už jde o jakýkoli krok.
Matheson...
měl být náš nový začátek.
Myslela jsem, že tak budu manželovi blíž,
zjistím něco o jeho minulosti,
ale nefungovalo to tak, jak jsem doufala.
Možná, že bydlet tady...
není dobré pro mě...
ani pro moje děti.
Kde je Ellie?
Uplynula jen hodina.
Už tu s tou korunou měla být.
Musíme počkat
- a být připraveni. - Co když přijde máma?
Snad už bude po všem.
Hej.
Podívejte!
Snad vám nevadí,
že jsem pozvala kamarády.
Do prdele.
Jen nás chce vystrašit.
Stíny jsou jen stíny.
Rychle dovnitř!
Pomozte mi zabarikádovat dveře!
Co vidíš?
Nic tam není.
To se mi nelíbí.
Kam zmizela?
Je tu moc ticho. Podívám se nahoru.
Ne beze mě.
Nemůžete mě tu nechat.
Tylere?
Nech toho!
Tylere!
Ne!
Kde je?
Panebože. Jsi v pořádku?
To ta světla.
Ta je zastaví!
Tak všechna rozsviťte.
V kuchyni.
Hledají klíč omega.
Je v bezpečí, nedostanou se k němu.
Nechte rozsvíceno.
Dokud je tu světlo, nedostanou se k nám.
- Co to děláš? - Zbraň se zápalkovým klíčem.
Pojďte si pro mě, stínové příšery!
- Pojistky. - Jsou ve sklepě.
Já půjdu nahodit světla, vy zabavte Fintu.
Dej mi ten klíč!
Zpátky!
Nahoře jsou další baterky, poběž!
Někde tu musí být baterky.
Kde jsou?
Kde je ten klíč?
Už nám neublížíš!
Ty vole.
Kam zmizela?
Kluci?
Pojďte se podívat.
Zabil jsem ji?
Když jsem ji bodl, její stín se rozpustil a stekl dolů.
Ještě dýchá.
Ať už jsi udělal cokoli, je v bezvědomí.
Kde je ta koruna?
Nevím, ale pěkně popořádku, je klíč omega v bezpečí?
Potvrzuji.
- Co s ní teď uděláme? - Nemůžeme ji zabít.
Proč ne?
- To kvůli ní je táta mrtvý. - Ne, doslova ji nemůžeme zabít.
Ellie říkala, že ozvěny nejde zabít.
Můžeme ji dát zpátky do studny.
Na to potřebujeme klíč ozvěnný, ale ten má Ellie.
Co ji poslat zpátky, odkud přišla?
O čem to mluvíš?
Ty černé dveře!
Otevřeme je klíčem omega a pošleme ji zpátky.
Když je otevřeli minule,
tátova kámoše posedl démon a on ho musel umlátit k smrti.
Co když se probudí?
Máš lepší nápad? Jsem jedno ucho.
- Takže jdeme do příbojových jeskyní? - Ne, ty ne.
Jenom my.
Ty zůstaneš tady.
Fajn, ale půjdu se podívat po Rufusovi.
Měli se s Ellie vrátit s tou korunou.
Jestli má Ellie potíže, on možná taky.
To není dobrý nápad.
Nemůžu tu jen tak čekat!
Rufus je můj kamarád a je mi fuk, co říkáte,
prostě jdu.
- Jen nedělej žádné blbosti. - Vy taky ne.
Jestli ji máme odnést až dolů do jeskyní,
budeme potřebovat pomoc.
Služba pro likvidaci démonů, volali jste?
Díky, že jste přišli.
Jasný. A máme posily.
Prý potřebujete pomoc.
Jo, nechci o nic přijít.
Páni, Eden, to jsem nečekala.
Cítím se velkoryse po tom, co jsem byla tak blízko smrti.
A nevím, co je to za krávu,
ale nedovolím, aby nějakej démon terorizoval moje město.
Hezky řečeno.
Zavolali bychom i zbytek party,
ale pořád mají z těch jeskyní trochu PTSD, takže...
To nevadí, tohle je super.
Promiň, že jsem předtím tak vyšilovala.
Hlavně mě mrzí, že sis myslel,
žes mi o tom všem nemohl říct dřív.
Jo, myslel jsem, že by to nedopadlo dobře.
To chápu,
ale nemám strach.
Tak to máš navrch.
A nikam neodejdu.
Pardon. To bylo...
To bylo hezký, moc pěkná chvilka,
ale já jen, že se máme postarat o jednoho démona a...
Tak, kde je?
On, ona, ono? Nevím, co se používá
pro nebinární démony. Tak jak?
Takhle jsem si úplně hrozivého démona nepředstavoval.
Vážně? Já jsem přesně tohle čekal.
No tak. Kde má tesáky? A co rohy?
- Co... - Ne, tohle...
tě má jen zmást a dodat falešný pocit bezpečí.
Dokonalá kostra, bezvadný styl...
Lidi, můžeme se soustředit?
- Kam jsi dala ty baterky? - Dojdu pro ně.
Co?
Nikde to nezveřejňuj.
Fajn.
Asi to dává smysl, ne?
Démonů je třeba se zbavit pořádně,
takže hodit je za velké démonické dveře zní logicky, ne?
Ale i tak...
mám pocit, že je to beznadějné.
Neříkám, že fakt je, ale připadá mi, jako bychom kráčeli k branám Mordoru.
Můžu mít dotaz?
A Scote, můžeš zmlknout?
Ptej se, Eden.
Co se stane, když se probudí?
Máme nějaký plán?
Mám nůž.
Budeš bojovat s démonem nožem?
Nožem ji nezabiješ.
Aspoň tak získáme náskok.
- Ještě nějaké otázky? - Jo, můžeme pokračovat, ať je to za námi?
Jak to vypadá s přílivem?
Zrovna končí odliv.
- Když půjdeme hned, bude to v pohodě. - Fakt?
Hele, nemusíte tam chodit.
Ne, jdeme.
Aspoň já jo.
Já taky.
Jo, jasně že jo.
Nebudu přece odolávat vlivu vrstevníků, ne?
Jdu do toho.
Rufusi?
Ellie?
Rufusi?
Rufusi!
Rufusi, probuď se!
Pomoc!
Tak jsme tady zas.
Pozor na hlavu.
Je to horší než minule.
Jak jste to tu vůbec našli?
Chtěli jsme tu točit ten film.
Jo, to bych skončila, kdybych už neskončila dřív.
- Tak jo. - Dobře.
Pojďte.
To byla zábava.
Co dál?
Slyšíte to, že jo?
Myslíš ten strašidelný rachot?
Co myslíte, že je na druhé straně?
Nic dobrýho.
Jo. Pokud nejsi démon.
- Pojďme na to, ať můžeme pryč. - Jo.
Asi bychom neměli.
Byl to tvůj nápad.
Připadá ti to správné?
Máš lepší nápad? Poslouchám.
Jediný nápad neznamená, že je dobrý.
Nerad ruším vaše sourozenecké hašteření,
ale mám strach z přílivu
a mám k tomu celkem slušný důvod.
- Sakra. Jo, měli bychom pohnout. - Tos předtím neříkal.
Jo, cesta sem trvala dýl, než jsem myslel.
Probouzí se?
To ne! Ne!
Musíme to udělat hned!
Jsi si jistý? Už to nevezmeme zpátky.
Kinsey, jsme tady.
Můžeme s tím skoncovat...
pro tátu.
Dobře.
Tak jo.
Kinsey odemkne dveře. Vy dávejte pozor.
Kdyby se něco stalo, zavřete je.
Zavřete je? Fajn.
Já odnesu Fintu k prahu a hodím ji tam.
A co když těmi dveřmi něco projde?
Počkat. Jako třeba co?
Podle Ellie to vypadalo jako zářivé kulky.
Ať vás nezasáhnou, jasné?
- Dobře. - Jdeme na to.
Dobře.
- Můžeme? - Tak jo.
To je...
Co to je?
Pozor!
Další!
Tylere, co to děláš?
Ne! Tylere!
Ne!
Zavřete ty dveře!
Doufám, že už to nikdy nebudeme muset opakovat.
To podle mě asi nepůjde.
Je divný, že mě to bavilo?
Ne víc než to, co jsme viděli.
Tylere, Kinsey, byli jste úžasní.
Podíleli jsme se na tom všichni.
Nechcete něco k snědku, než půjdete? Ať vám můžeme aspoň nějak poděkovat.
- Já mám vždycky chuť k jídlu. - Jo, jsem pro.
Kins?
Máš chvilku?
Vím, že teď na tohle asi není nejvhodnější chvíle, ale...
hodně jsem přemýšlel o tom...
co jsi navrhla,
abychom s tebou s Gabem chodili oba.
A...
musím ti říct, že to mi...
vyhovovat nebude.
Takže, jestli nejsi rozhodnutá, tak...
to je tvoje rozhodnutí.
Chápu.
Jasně.
Super. Tak, můžeme být kamarádi.
Dobří kamarádi, doufám.
Praví kamarádi s poutem utuženým různými démony a kouzly.
Jo?
V to doufám taky.
Tak jo, moje máma bude žít do 109.
Má víc energie než já ve dvaceti.
Někdy za mnou jezdí,
ale to hlavně proto, že mi chce uklidit.
A ty ji necháš?
Jo! Zkus ji zastavit!
Možná jsem policajt, ale mámě neřeknu ne.
Mutuku.
Jo.
Dobře, jedu tam.
Policejní záležitost?
Bohužel, musím jít.
Samozřejmě.
Ale tohle se mi líbilo.
Jo, mně taky.
Hej.
Tvůj kamarád je v pořádku.
Odvezou ho do nemocnice, aby ho vyšetřili.
Jestli chceš, můžeš za ním jít.
Díky.
- Bóďo. - Jsi v pořádku?
Většinou se cítím mnohem líp.
Co se stalo?
Kde je tvoje máma?
Já nevím.
Lucas použil jeden z těch klíčů a proměnil se v ženu...
s dlouhými černými vlasy.
To je Finta.
Tady.
Vezmi si to.
V pořádku, Rufusi?
Ano, pane.
Tak jo, už musíme jet.
Sbohem, Bóďo.
Čau, Rufusi.
Kde je Finta?
Je pryč, navždy.
Takže jste ji prohodili těmi dveřmi?
- V té jeskyni? - Jo.
Určitě to byla Finta?
Proč se na to ptáš?
Byl jsem u Rufuse doma.
Jo.
Našel jsem ho v bezvědomí.
Tak jsem zavolal polici, ta přijela a jeho máma prý zmizela.
A když se probudil, řekl mi, že to udělal Lucas.
Počkat, cože?
Kde je Ellie?
To nikdo neví.
A když je Lucas Finta,
chtěl jsem se ujistit, že jste se jí zbavili.
Věř mi.
Je pryč.
Oba jsme viděli, jak ji pohltilo...
to, co je na druhé straně.
Dobře?
Už jsme v bezpečí.
Dobře.
Nazdar, ospalci!
Strýčku Duncu!
Měli jste tu bujarý večírek nebo něco?
- Nebo něco. - Pojďte, než to vystydne.
Takové prostírání! To ty?
Ne, ne to vaše máma.
Delicioso!
Neví někdo, co je s tátovým autem?
Ráno jsem jela do obchodu a něco se stalo s řízením.
Celé auto se třáslo a kymácelo...
Bylo to, jako bych jela v mixéru!
Budu ho muset vzít do servisu.
V obchodě jsem viděla Bernadette ze školy.
O Ellie nikdo nic neslyšel.
Vůbec nic?
Ne, je to divný.
Co Rufus?
Včera spal u sousedů a dnes přiletí teta se strýcem z Nebrasky.
No...
než se všichni rozutečete,
musíme něco probrat. Je to důležité.
A ty bys to měl taky slyšet.
Dobře.
- A co? - Jo.
Byla to chyba,
přestěhovat se sem.
Připadalo mi to jako dobrý nápad.
Chtěla jsem se dozvědět víc o minulosti vašeho táty
a myslela jsem, že změna nám prospěje.
Všechny jsem vás sem dotáhla, i když jste nechtěli, a teď...
se zase vrátíme domů.
Dům už je v dobrém stavu na to, abychom ho mohli prodat, a...
za ty peníze si můžeme koupit skvělý dům v Seattlu.
A bude to náš domov.
Tohle můžeme brát jako takovou nutnou odbočku na naší cestě.
Alespoň pro mě.
A teď se můžeme vrátit k našemu starému životu.
Dobře.
Nemusíte všichni skákat radostí.
Nám se tu líbí.
Jo. Předtím se to zdálo jako blbej nápad.
Ale teď to tu zbožňujeme.
Neřekl bych zbožňujeme, ale nechci se zase stěhovat.
Já taky ne.
Vážně?
Chcete tu zůstat?
Jo, rozhodně.
- Myslela jsem, že to tu nesnášíte. - Předtím jo...
ale teď už ne.
Protože máme konečně dobrou WiFi.
A možná, že se tu tátovi někdy nelíbilo,
ale pořád je to tady jeho součástí.
Rádi jsme tam...
kde žil i on.
Nevím, jestli taky můžu hlasovat, ale...
vy jste to nejlepší, co ten dům...
- potkalo minimálně od roku 1890. - Dobře.
Jen to musím všechno zpracovat.
Fakt jsem si myslela, že jsem udělala strašnou chybu.
Neudělala.
- Dobře? - Vůbec ne.
Hej! A co já?
Pojď sem!
Beze mě to není skupinové objetí!
„Drahý Rufusi,
doufám, že si u strýce zvykáš.
Cestou do Mathesonu jsme Nebraskou projížděli.
Vymysleli tam Kool-Aid, takže to tam určitě musí být super.
Máma pomáhá detektivovi hledat tvou mámu.
Vím, že se té noci stalo něco divnýho,
a slibuju ti, že na to přijdu.
POHŘEŠOVANÁ OSOBA ELLIE WHEDONOVÁ
Nejdřív byly ty klíče jen zábava,
ale teď víme, že jsou mnohem víc.
Jsou důležité.
Jsou součástí naší rodiny...
a my je musíme chránit.
Jsme noví Pánové klíčů.
A ještě něco...
pošli mi fotku vstupních dveří domu tvého strýce,
protože jestli najdu klíč tudytam,
hned jsem v Nebrasce!
Tvůj spolubojovník, Bóďa.“
Už jsi doma, Rendelle.
Všichni jsme doma.
Asi mě tu budeš mít celý léto.
A to mi má snad vadit?
Vydrž chvilku. Kam jdeš?
Rybařit s Jackie.
Její rodiče mají takhle velikou loď. Chceš se přidat?
- Já jdu s Gabem k Philovi. - Tam je to na nic!
Jasně.
- Užij si to! - Jo, ty taky.
Tak se uvidíme v šest?
Jo, super.
Čau, jsem Gabe.
Něco na zub?
Ty dveře byly... co to sakra bylo?
Nevím.
Asi to má něco společného s těmi kouzly.
Máš klíč, který by je mohl otevřít, nebo...
Nikdy jsem vás neměla nutit tam chodit.
K ničemu jsi nás nenutila.
Teď mám radost, že jsem naživu!
Ty máš prostě...
na lidi takový efekt.
Vyzařuješ takovou energii, kterou chceme asi všichni následovat.
Jsi drsná.
Tahle Kinsey se mi líbí.
Měl bych jít.
Zítra ti zavolám?
Jasně.
Dobře.
Tak...
kde tady holka sežene něco k pití?
Co to děláš?
Ne.
Už nám neublížíš!
Kluci?
Pojďte se podívat.
Ne!
Tak jak se cítíš?
Mám strašný hlad.
Překlad titulků: Beata Krenželoková