‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫מוכן עם הסלרי?‬
‫מוכן.‬
‫זה רעיון נהדר, רופוס.‬
‫אני חושבת שנינה והילדים מאוד יאהבו את זה.‬
‫ארוחה טובה היא חשובה אחרי קרב.‬
‫נכון.‬
‫כמה זמן הוא ישאר כאן?‬
‫לא עוד הרבה.‬
‫לא מתכוון לעקוף סמכות,‬ ‫אבל אמרת זאת לפני שבועיים.‬
‫אני צריכה שתחזיק מעמד.‬
‫אתה זוכר את החוק, נכון?‬
‫אסור שמישהו ידע שהוא כאן.‬
‫אין ארוחת בוקר?‬
‫אנחנו מכינים מרק לקחת ללוקים.‬
‫חשבתי שזה המעט שנוכל לעשות.‬
‫זה נורא מה שקרה להם.‬
‫הילד שהופיע,‬
‫זה אותו הילד שרצח את רנדל, נכון?‬
‫ממש כלב והעצם שלו.‬
‫רופוס, אכפת לך לרדת ולבדוק‬
‫אם יש לנו עוד עגבניות בקופסת שימורים?‬
‫איפה היית אתמול בלילה?‬
‫יש לך יד בדבר הזה, לוקאס?‬
‫אם למישהו יש יד במה שקרה בבית המפתח...‬
‫זה לך, אלי.‬
‫תדאגי לעצמך, קינסי.‬
‫תודה, מר גריידי.‬
‫עוד קסרול.‬
‫זה מוזר שכשאתה מת...‬
‫כמעט מת,‬
‫אנשים מביאים לך אוכל?‬
‫לחלוטין.‬
‫אני מניחה שזה נחמד שאכפת לאנשים.‬
‫כן. אני בטוח שהם כולם ממש נרגשים‬
‫שהובלנו רוצח פסיכוטי‬ ‫לעיירה הקטנה והנחמדה שלהם.‬
‫תן לי לעזור.‬
‫על מה אתה חושב?‬
‫אני לא יודע.‬
‫כמה שכל זה דפוק?‬
‫דודג' היא הסיבה שאבא מת‬ ‫והיא קיבלה את מה שרצתה.‬
‫את מפתח הראש.‬
‫סאם אמר שהיא תנסה להשתמש בו‬ ‫כדי לפתוח את הדלת השחורה.‬
‫דלת שחורה?‬
‫כן, זה במערות הים.‬
‫חברים שלי ואני‬ ‫הלכנו לשם לצלם את הסרט שלנו.‬
‫בדקתי את המערות‬
‫ומצאתי את הדלת, עמוק בפנים.‬
‫אני יודעת שאמרת לא לעשות זאת.‬
‫אז מה יש מאחוריה?‬
‫אני לא יודעת.‬ ‫לא לדעתי איך לפתוח אותה.‬
‫בגלל זה דודג' רצתה את מפתח הראש.‬
‫למישהו יש את המידע הזה בראש.‬
‫טוב.‬
‫מי?‬
‫אחד החברים הוותיקים של אבא?‬
‫אנו יודעים שהם השתמשו במפתחות‬
‫והם ירדו למערות הים לפחות פעם אחת.‬
‫אני רוצה לראות אותה.‬ ‫-לא בטוחה שזה רעיון טוב.‬
‫לא שמנו שם לב לזמן ואז האוקיינוס הגיע.‬
‫כמעט טבענו.‬
‫- תחזית גאות ושפל -‬
‫שתיים ורבע זה שפל.‬
‫היית צריך לבוא איתי בפעם הראשונה.‬
‫אלוהים!‬
‫תראו את כל זה.‬
‫כן. אנשים אקראיים מביאים דברים כל הבוקר.‬
‫כל-כך נחמד שאכפת להם.‬
‫זה די טוב.‬
‫ואתם מנקים!‬
‫תודה רבה שאתם עוזרים!‬
‫למה שלא אלך להתחיל בחדר העבודה?‬
‫זה היה מוזר, נכון?‬
‫אימא?‬
‫מצטערת, חשבתי שאוכל להציל אותו,‬ ‫אבל הוא גמור.‬
‫הנה, אני יכול לעזור.‬
‫זה בסדר! סיימתי. רואה?‬
‫הו, מותק.‬
‫לחזור לחדרה הזה, זה...‬
‫זה בטח...‬
‫היי...‬
‫מה שעשית לסאם...‬
‫היית חייב.‬
‫זו הייתה הגנה עצמית.‬ ‫הצלת את כל המשפחה שלנו.‬
‫אני לא רוצה שתחשוב אי-פעם‬ ‫שלא עשית את הדבר הנכון.‬
‫ואם תרצה לדבר על משהו שקרה,‬
‫אני כאן בשבילך.‬
‫ואם לא, זה גם בסדר.‬
‫את רוצה?‬
‫אימא?‬
‫רוצה לדבר על זה?‬
‫על משהו מזה?‬
‫אני בסדר.‬
‫אבל אין פה רגשות שגויים.‬
‫אתה צריך להרגיש מה שמרגיש לך נכון, טוב?‬
‫טוב?‬
‫טוב.‬ ‫-יופי.‬
‫החלטתי להעביר לכאן את השידה הישנה.‬
‫נותן לחדר אנרגיה שונה לגמרי.‬
‫אולי אעשה פה עוד כמה שינויים.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫בואי.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-מחפש את הסליק שלה.‬
‫היא שותה שוב בבירור.‬
‫היא מתנהגת קצת מוזר.‬ ‫כולנו קצת מבולבלים כרגע.‬
‫זה לא אומר שהיא שותה.‬ ‫-קינסי, את מכירה את המעגל.‬
‫קודם היא נהיית שמחה וחסרת דאגות,‬
‫אחר כך היא תהיה מוזרה ורגשית לתקופה,‬
‫ואחרי זה היא פשוט תיכבה, לא תצא מהמיטה.‬
‫אל תנסי לומר לי שאת לא זוכרת איך זה עובד.‬
‫כמובן שאני זוכרת. אני פשוט אומרת...‬ ‫-מנטה.‬
‫הרחתי בנשימה שלה.‬
‫היא מסריחה מזה.‬
‫שיט.‬
‫לא יכול לומר שאני מופתע.‬
‫שום דבר ממה שמתרחש לא הגיוני מבחינתה.‬
‫זו אשמתנו?‬
‫ששיקרנו לה?‬
‫לגבי המפתחות, לגבי כל מה שסאם אמר.‬
‫אני לא יודע. אני פשוט...‬
‫אני רוצה למצוא את השתיה החריפה‬ ‫ולזרוק אותה.‬
‫- ארין ווס‬ ‫בית חולים פסיכיאטרי מק'ללן -‬
‫מה אתם עושים?‬
‫כלום.‬
‫רק עוזרים לאימא.‬
‫כן, היא...‬
‫היא איבדה את הטלפון, אז...‬
‫מה נעשה בנוגע לדודג'?‬
‫היא לקחה לנו את כל המפתחות.‬
‫יודע מה? לתת לנו לטפל בזה כרגע יעזור.‬
‫בוא. נרד למטה.‬
‫אני אכין לך פנקייקים עם שוקולד צ'יפס.‬
‫בלש.‬ ‫-מקווה שאני לא מפריע.‬
‫שכחת משהו?‬ ‫-לא.‬
‫רק רציתי לבדוק מה שלומך.‬
‫לא במסגרת התפקיד הרשמי.‬
‫רק כשכן במת'יסון‬ ‫שרוצה לוודא שאת מחזיקה מעמד.‬
‫מקווה שזה בסדר.‬
‫כמובן. תכנס.‬
‫בטוח שאני לא יכולה להביא לך תה, בלש?‬
‫לא, תודה.‬
‫ובבקשה תקראי לי דניאל.‬
‫מה לגבי משהו לאכול?‬
‫אתה תעזור לי בזה.‬
‫סיכויים טובים שאם תציין משהו,‬ ‫יש לנו יותר מדי ממנו.‬
‫נכון.‬
‫הברכה והקללה שבחיים בעיירה קטנה.‬
‫כולם יודעים הכול‬ ‫ורוב האנשים מראים את דאגתם עם אוכל.‬
‫בטוח.‬
‫אתה צריך לראות את האוסף.‬
‫עכשיו, אם וינצ'נזו מגיע עם הלזניה שלו...‬
‫לקרוא לך?‬
‫את צריכה לשקול את הלזניה הזאת כדבר חיובי‬
‫במצב איום כשלעצמו.‬
‫את יודעת, את יכולה ללכת לכל מקום.‬
‫אולי לצאת מהעיר יעשה לכם קצת טוב.‬
‫גיסי דאנקן הציע לנו‬ ‫את הבית שלו בבוסטון, אבל,‬
‫אני חושבת שעדיף לנו כאן.‬
‫לחזור לשגרה.‬
‫אנחנו בסדר.‬
‫- קרן שמש מז**נת -‬
‫אם אי פעם תרצי לדבר...‬
‫אני יודע שאנו לא מכירים אחד את השנייה,‬
‫אבל לפעמים זה עוזר. אני יכול להיות...‬
‫תודה לך, דניאל.‬
‫בסדר.‬
‫ובכן, יש לך את המספר שלי‬ ‫במקרה ותצטרכי משהו.‬
‫בין אם זה קשור לעניין משטרתי או שלא.‬
‫שמרי על עצמך, נינה.‬
‫את בסדר?‬ ‫-אה, כן, אני בסדר.‬
‫אני פשוט מזיזה כאן כמה דברים.‬
‫- ג'קי // 12:06‬ ‫היי, אני בחוץ -‬
‫למה אתה עוקב אחריי.‬
‫זו ג'קי, היא שלחה הרגע הודעה.‬
‫אז למה היא צריכה לצלצל בפעמון?‬
‫היי.‬ ‫-היי, קינסי.‬
‫נסעתם ביחד?‬
‫לא, למעשה,‬ ‫פשוט הגענו לפה במקרה באותו הזמן.‬
‫וזה נהיה מוזר יותר.‬
‫צ'אודרים מתחרים.‬
‫נראה שלא חסר לכם אוכל מנחם.‬
‫לא, זה מעולה.‬
‫שכה יהיה לי טוב!‬
‫חיל הפרשים הגיע.‬
‫היי, אני נינה.‬
‫אני ג'קי. נעים מאוד להכיר אותך.‬
‫הלוואי וזה היה בזמן אחר,‬ ‫ובנסיבות שונות, את יודעת.‬
‫אנשים נכנסים לחיינו בדיוק כשהם אמורים.‬
‫או כך אומרים.‬
‫היי, אני גייב.‬ ‫-היי, גייב.‬
‫אז...‬
‫אתכם אני צריכה להאשים בזה‬ ‫שאני בקושי רואה את הילדים שלי?‬
‫אולי?‬
‫אני צוחקת!‬
‫אני נרגשת מזה שאתם יוצרים מערכות יחסים.‬
‫אימא!‬ ‫-אני לא מדברת על יחסים רומנטיים.‬
‫כלומר, אלוהים,‬
‫אני אפילו לא אעמיד פנים שאני יודעת,‬ ‫אבל חברויות..‬
‫הם ה...‬
‫יסוד שעליו אנו עומדים.‬ ‫אני באמת מאמינה בזה.‬
‫אני רק אומר שהם ברי מזל שיש להם אתכם.‬
‫באמת!‬
‫במיוחד בהתחשב באירועים האחרונים.‬
‫כן, טוב, גם אנחנו נהנים לבלות איתם, אז...‬
‫אל תהיו זרים, טוב?‬
‫זה הכי קרוב שנגיע‬ ‫ללצפות בהלוויות של עצמנו.‬
‫טוב, בואו נעלה למעלה.‬
‫רוצה ללכת לאנשהו לדבר?‬
‫היי, נינה.‬
‫היי.‬
‫רופוס, אתה רוצה ללכת למצוא את בודי?‬
‫אני חושבת שהוא למעלה בחדר שלו.‬ ‫-רות סוף, גברתי.‬
‫תודה.‬
‫כששמעתי מה שקרה לכם, הרגשתי חולה.‬
‫במיוחד אחרי האזכרה לג'ו.‬
‫אני כל-כך מצטערת, נינה. באמת.‬
‫אל תצטערי.‬
‫את היית פגועה‬
‫ואני חקרתי אותך...‬
‫הייתי צריכה להבין אותך.‬ ‫-... ובשביל מה?‬
‫פשוט ניסיתי...‬
‫לא יודעת.‬
‫הייתה לך פעם חוויה בחיים שבה...‬
‫זה פשוט לא הגיוני בשום צורה, ו...‬
‫את פשוט כל-כך כועסת‬ ‫על זה שהדברים הם כמו שהם?‬
‫כן. קרה לי.‬
‫רוצה להיכנס?‬
‫כן.‬
‫אני רוצה להתנצל...‬
‫על זה שהברזתי מהמרוץ ו...‬
‫במסיבה הזאת...‬
‫הייתי שמוק.‬
‫לא הייתי צריך ללכת.‬
‫זה באמת פגע בי.‬
‫אני כל-כך מצטער.‬
‫אני יודעת.‬
‫אל תעשה זאת שוב.‬
‫אלי?‬
‫קינסי.‬
‫אני כל-כך שמחה שאתם בסדר.‬
‫תודה.‬
‫הכול בסדר איתך?‬
‫אני?‬
‫בטח, למה?‬
‫לא ניגש אלייך מישהו מוזר?‬
‫מבקר יוצא דופן?‬
‫כמו למשל בחורה יפה מאוד,‬ ‫בערך בגובה הזה, שיער כהה?‬
‫לא. לא ראיתי מישהו כזה.‬
‫טוב. יופי.‬
‫טוב.‬
‫את חייבת לקחת בערך, ארבעה קסרולים איתך.‬
‫יש לכם את הלזניה של וינצ'נזו?‬
‫לצערי, לא.‬
‫אני צריכה לחזור לגייב.‬
‫אימא!‬
‫ידעת שלרופוס יש מוסטאנג P51 די?‬
‫זו מכונית?‬ ‫-כלי תעופה.‬
‫דגם של מטוס.‬
‫בודי רוצה לבוא ולעבוד עליו איתי.‬
‫כן. אם זה בסדר?‬ ‫-כן, זה נשמע כיף.‬
‫ובכן, אם זה בסדר מבחינתך, כמובן.‬
‫יכול לעשות לו טוב, את יודעת,‬ ‫לצאת קצת מהבית.‬
‫בטח. ברור.‬
‫תודה, אימא.‬ ‫-תבלו.‬
‫תודה, אלי.‬ ‫-בטח.‬
‫קדימה, רופוס!‬
‫היי, התקבלת לפרסונס, זה מדהים!‬
‫אה, כן. תודה.‬
‫לא חיטטתי, דרך אגב. זה פשוט שכב שם.‬
‫זה בסדר.‬
‫טוב, את לא נראית ממש נרגשת לגבי זה.‬
‫כן, לא יודעת. פעם חשבתי שאהיה נרגשת.‬
‫אני אמורה להיות?‬
‫אני לא אומר לך איך להרגיש.‬
‫זה חכם מאוד מצדך.‬
‫למרות שאם הייתי מדבר באנוכיות,‬
‫אני לא יכול לומר שאני שמח‬
‫לגבי זה שתיעדרי כל הקיץ.‬
‫לא?‬
‫טוב, אני חושבת שתהיה היחידי שיתגעגע אליי.‬
‫מה? זה לא נכון.‬
‫אתה היחידי שכאן, גייב.‬
‫טוב, דאג וזיידי, הם רצו להיות כאן, טוב?‬
‫ולא דיברתי עם סקוט עדיין, אבל אני בטוח...‬
‫הם כולם עדיין כועסים עליי. אני מבינה.‬
‫מגיע לי.‬
‫לא, אבל אני חושב‬ ‫שהם כולם קצת מבוהלים. כלומר...‬
‫זה קצת מטורף מה שקרה לך ולמשפחה שלך.‬
‫כן, ספר לי על זה.‬
‫כששמעתי שהבחור הזה חזר,‬
‫מי עושה דבר כזה?‬
‫מה הוא רצה? הוא חיפש נקמה?‬
‫מה יש למשפחה שלי‬ ‫שאין לאף אחד אחר בעולם?‬
‫בערך 19 ארובות?‬
‫לא.‬
‫אה, את מתכוונת למפתחות קסומים?‬
‫כן.‬
‫אבל איך הוא...‬
‫כלומר, חשבתי שבקושי יש מי שיודע לגביהם.‬
‫זה אולי סיפור ליום אחר.‬
‫טוב. בטח, כן.‬
‫כן, קחי את הזמן...‬
‫הסוד שלך שמור איתי. מקווה שאת יודעת את זה.‬
‫אני יודעת.‬
‫תודה.‬
‫קינסי! מישהו מחכה לך בדלת!‬
‫תיכף אחזור, בסדר?‬
‫אימא שלך הכניסה אותי.‬
‫היא באמת די ידידותית.‬
‫חזרה וקראה לי "סקוט עם T אחת".‬
‫זה היה...‬ ‫-חשבתי שאתה כועס עליי.‬
‫אני... הייתי.‬
‫תראי, באמת כעסתי.‬
‫אבל, את יודעת, מה שקרה קרה, ואני פשוט...‬
‫כלומר, זה סוג של משהו...‬
‫זה בלתי-יאמן, נכון?‬
‫זה די שם את כל שאר הדברים בקנה מידה, ו...‬
‫כן, זה פשוט...‬ ‫נראה לי קצת טיפשי להיות כועס עכשיו.‬
‫אני שמחה.‬
‫תשמע, סקוט, אתה צריך לדעת שאני...‬
‫שאת מתנצלת? כן, אני יודע שאת מתנצלת.‬
‫כן. אני באמת מתנצלת, אבל גם, אתה יודע...‬
‫למה שלא פשוט‬ ‫נחשיב את התיבה הזאת מסומנת, כן?‬
‫יש לי רק איזה חצי שעה הפסקה מהעבודה‬
‫וכבר ביליתי חצי מהזמן‬ ‫בלהתניע את המכונית הארורה שלי‬
‫ולנסוע לכאן, אז אם זה בסדר מבחינתך,‬
‫אני רוצה שנבלה את מעט הזמן שנשאר לנו...‬
‫בלתת לך את זה.‬
‫לא "רוקי רואד"?‬
‫כן, חשבתי...‬
‫אולי רק, קצת מוקדם מדי‬
‫אפילו בשבילי.‬
‫היי, סקוט.‬
‫היי.‬
‫גייב בדיוק בא לבדוק מה שלומי.‬
‫ברור. כן...‬
‫בוא, תישאר איתנו.‬ ‫-לא... לא כדאי.‬
‫אני צריך לחזור עוד מעט.‬
‫והמכונית שלי עושה בעיות.‬
‫וגם אני צריך...‬
‫כמה דקות טובות ללבוש את הסינר יפה.‬
‫אז, אני פשוט...‬
‫נתראה בקרוב.‬
‫אני ממש שמח שאת בסדר.‬
‫תודה... על המנטה צ'יפס.‬
‫ברור.‬
‫כדאי שגם אזוז.‬
‫טוב.‬
‫אבל אני אתן לו איזה דקה, אם זה בסדר.‬
‫זה לא קל.‬
‫יותר טוב מלהיות בבית.‬
‫קשה להיות שם אחרי מה שקרה?‬
‫זה לא ממש זה.‬
‫זה פשוט...‬
‫טיילר וקינסי שוב שומרים ממני סודות.‬
‫וזה מתסכל בטירוף.‬
‫איך אתה יודע שהם שומרים ממך סודות?‬
‫זה לא יהיה סודי?‬
‫הם חושבים שהם מגנים עליי.‬
‫אבל הם טועים.‬
‫רק בגלל שהם מבוגרים יותר‬ ‫לא אומר שהם צודקים.‬
‫מה קורה?‬
‫אם המפקד הישיר שלך היה רוצה שתשמור...‬
‫מודיעין רגיש על אויב בסוד,‬
‫האם היית,‬
‫תחת נסיבות כלשהן,‬
‫מפר את הפקודה הזאת?‬
‫גם לך יש אויב?‬
‫או שאנחנו מדברים על שלי?‬
‫רופוס.‬
‫מי החבר הקטן שלך?‬
‫זה בודי.‬
‫בודי, זה...‬
‫בן הדוד שלי.‬
‫אנחנו ממש עסוקים כרגע.‬
‫אני רואה את זה.‬
‫אז, לא ידעתי שלרופוס יש בן-דוד.‬
‫מאיפה אתה?‬
‫שום מקום מסוים.‬
‫זז הרבה ממקום למקום.‬
‫אבל אני אוהב לחיות עם אלי.‬
‫מצטער לשמוע על מה שקרה בבית שלך.‬
‫תודה, אבל כמו שרופוס אמר,‬ ‫אנחנו קצת עסוקים כרגע.‬
‫היי, חבר'ה!‬
‫הבאתי לכם עוגיות טריות...‬
‫אמרת שתהיה מחוץ לבית אחר הצהריים.‬
‫ובכן, הרגע חזרתי.‬
‫רוצים קצת גלידה עם העוגיות?‬
‫כן!‬
‫אימא?‬
‫מה קרה?‬
‫שברתי את זה מוקדם יותר.‬
‫זה היה שבור לחתיכות‬ ‫ושמתי אותן בשידה הזאת, ואני...‬
‫נעלתי אותן כאן.‬
‫וכשפתחתי אותו עכשיו,‬
‫הספל שלי...‬
‫פשוט ישב שם!‬
‫מתוקן! כמו חדש, כמו קסם או משהו!‬
‫אבל זה מטורף.‬
‫את רואה?‬
‫כן, אני רואה.‬
‫זה לא רק זה.‬
‫הבוקר הבטתי במראה...‬
‫וראיתי...‬
‫אותי, אבל לא באמת.‬
‫זו לא הייתה השתקפות.‬
‫היא רצתה שאצטרף אליה,‬ ‫שאכנס לתוך המראה...‬
‫קינסי, אני יודעת איך זה יישמע,‬
‫אבל אני חושבת שנכנסתי למראה פעם אחת.‬
‫אני חושבת שהלכתי שם לאיבוד.‬
‫אני לא יודעת כיצד, אבל...‬
‫זה קשור איכשהו לסאם?‬
‫לדברים האלה שהוא שאל אותך לגביהם?‬
‫ל...‬
‫למפתחות האלה?‬
‫את מסתכלת עליי כאילו שאני מטורפת.‬
‫אני לא חושבת שאת מטורפת, אימא.‬
‫כל זה נראה לי מטורף.‬
‫אני חושבת שאני צריכה לדבר עם טיילר.‬
‫יופי. כן.‬
‫דברי עם אחיך.‬
‫השידה הישנה הזאת‬ ‫שבודי חשב שלא עובדת, היא עובדת.‬
‫הוא יכול לתקן דברים מחדש.‬
‫אימא זו שהבינה את זה.‬
‫היא הראתה לי איך זה עובד.‬
‫היא גרמה לו לתקן את סאלי ממש מולי.‬
‫היא ראתה קסמים בעבר.‬
‫כן. אבל היא מחזיקה בזיכרון.‬
‫היא אפילו זוכרת את מה שהיה.‬
‫היא אמרה שהיא זוכרת שהלכה לאיבוד במראות.‬
‫בהחלט לא מטורפת.‬
‫מה שונה? למה עכשיו?‬
‫זה לא הגיוני.‬
‫היא שותה.‬
‫אולי בגלל זה היא מצליחה פתאום לזכור.‬
‫זה חייב להיות. נכון?‬
‫זה הדבר היחידי שהשתנה.‬
‫מה אנחנו אמורים לעשות?‬
‫אם היא תמשיך לשתות, היא תמשיך לזכור‬
‫ותהיה איתנו באותו העמוד...‬
‫נוכל לספר לה את האמת‬ ‫לגבי כל מה שמתרחש.‬
‫אותה הקבוצה.‬
‫הפעם באמת.‬
‫אבל את יודעת שאי אפשר לתת לה.‬
‫אז בכל אופן מפסידים אותה.‬
‫זה ממש מבאס.‬
‫כמעט התחיל השפל.‬
‫צריך ללכת.‬
‫הז'קט של אבא...‬
‫כן. יהיה קפוא שם למטה.‬
‫מה קרה לשלך?‬
‫השארתי אותו במסיבה של חאבי.‬
‫בסדר.‬
‫בוא נלך.‬
‫את נראית יפהפייה היום.‬
‫כמעט ולא זיהיתי אותך.‬
‫אני אכניס את עצמי לאזור המבקרים.‬
‫למעשה,‬
‫גברת ארין עם גוסטב כרגע.‬
‫מי?‬
‫אל תסירו את מבטכם מהמטבע, ידידיי.‬
‫זוכרים כשהיה אפשר לקנות משהו עם מטבע?‬
‫ומי בכלל משתמש כיום במטבעות?‬
‫הם סתם יושבים בקערות ובמגירות.‬
‫למה לא לגרום להם...‬
‫להיעלם?‬
‫טוב, מעולה. תודה לך, רנדולף.‬
‫מה עם מחיאות כפיים לרנדולף?‬
‫עכשיו, אני רוצה שתראו‬ ‫את מה שאני הולך לעשות כאן, טוב?‬
‫זה יקרה מהר.‬
‫אני הולך לעקם את הכף הזאת באמצעות המחשבה.‬
‫תראו את זה.‬
‫רנדולף...‬
‫היי, ווסי.‬
‫הבאתי לך משהו קטן.‬
‫ובכן,‬
‫טככנית, זו מתנה בשבילי,‬
‫אבל את תזכי לספק את מרכיב המפתח.‬
‫יצא לי משחק מילים.‬
‫מקווה שרנדל שיתף אותך בכל הסודות שלו.‬
‫אבל, תחסכי ממני את הדברים המוזרים, בסדר?‬
‫פשוט תראי לי איפה הסתיר‬ ‫את מפתח האומגה שלי.‬
‫מה זה?‬
‫מעמד תאורה.‬
‫כמה נשאר?‬
‫קינסי?‬
‫אני מקבלת החלטות גרועות ונחפזות.‬
‫אני מודע.‬
‫אפשר להמשיך ללכת?‬
‫כמעט גרמתי לסאווינים להיהרג כאן.‬
‫כי הייתי כל-כך אובססיבית‬ ‫עם ללכת בעקבות הלחשים המטופשים האלה.‬
‫חשבתי שלהוציא את הפחד שלי‬ ‫יגרום לי להרגיש טוב יותר.‬
‫זה פשוט גרם לי לפעול מבלי לחשוב.‬
‫להיות חסרת פחד‬ ‫בכלל לא עשה הבדל כשזה היה חשוב.‬
‫על מה את מדברת?‬
‫עם סאם.‬
‫הייתי צריכה לתפוס את האקדח שלו ביער‬ ‫ברגע שהפיל אותו.‬
‫אבל לא עשיתי את זה.‬
‫בדיוק כמו אז בסיאטל,‬
‫הייתי צריכה לתפוס את המחתה.‬
‫לא תפסת את המחתה בגלל שהגנת על בודי.‬
‫ראיתי את זה בראש שלך.‬
‫ומה קרה כשסאם הפיל את האקדח?‬
‫ברחתי.‬
‫כן. ברח.‬
‫עם בודי.‬
‫שמרת עליו בשתי הפעמים.‬
‫את תסדרי את העניינים עם חברים שלך. בואי.‬
‫מה את חושבת שנמצא מאחוריה?‬
‫אנחנו באמת רוצים לדעת?‬
‫קינס?‬
‫"שומרי המפתחות."‬
‫מה קרה כאן למטה?‬
‫ג'ף, קים, מארק, לוקאס, אבא.‬
‫הם כולם מתים.‬
‫עכשיו נשארו רק שניים.‬
‫ואנחנו יודעים שאלי לא תעזור. ניסיתי קודם.‬
‫מה לגבי ארין ווס?‬
‫היא במחלקה פסיכיאטרית.‬
‫ברצינות?‬
‫אימא כתבה את השם של בית החולים.‬ ‫ראיתי בחדר שלה.‬
‫זוכרת את הסיפור שחאבי סיפר לנו‬
‫על אישה שבאה לבית המפתח ואיבדה את דעתה?‬
‫הפכה לצמח?‬
‫חשבתי שהוא סתם מקשקש, אבל...‬
‫אולי לא. לשם שינוי.‬
‫אם זה מה שקרה לארין,‬
‫את חושבת שזה הגיוני שדודג'‬ ‫תרצה להשתמש במפתח עליה?‬
‫ארין הייתה חברה של אבא,‬
‫אז אולי הוא סיפר לה‬ ‫איפה המפתח לדלת השחורה.‬
‫אני חושבת שכדאי שנפגוש את ארין.‬
‫לנסות להזהיר אותה.‬
‫את תלכי.‬
‫אני אשאר עם אימא.‬
‫תראי אתכם.‬
‫כל-כך שמחים.‬
‫חבל שזה לא יכל להימשך...‬
‫מוכנה?‬
‫אקדמיית מת'יסון הישנה והטובה.‬
‫איפה את השנייה?‬
‫כל הכבוד שהגעת לשיא בתיכון.‬
‫לחיי ביצוע הבלתי-אפשרי.‬
‫לחיינו, שומרי המפתחות.‬
‫איפה אתה רוצה להסתיר אותו?‬
‫מה את עושה כאן?‬
‫היי, ארין.‬
‫אז את לא צמח.‬
‫את תקועה כאן.‬
‫כלואה בתוך הראש המסכן שלך.‬
‫לא יודעת איך הצלחת לגרום לזה, אבל...‬
‫עכשיו אני יודעת‬ ‫איפה הסתרת את מפתח האומגה.‬
‫גברת ארין פופולרית היום.‬
‫יש לה מבקר?‬
‫בחורה צעירה ויפה. כמוך.‬
‫תני לי לצאת!‬
‫תני לי לצאת! בבקשה!‬
‫גברת ווס? היי.‬
‫אני הבת של רנדל, קינסי.‬
‫רנדל.‬
‫אני הבת שלו.‬
‫הייתם פעם קרובים מאוד.‬
‫הצמיד שאת עונדת בתמונה,‬
‫הוא אצלי עכשיו.‬
‫גברת ווס...‬
‫אנחנו דואגים‬ ‫שמישהו יכול לנסות להיכנס לראש שלך.‬
‫אני מצטערת.‬
‫מצטערת שהטרדתי אותך.‬
‫דודג'...‬
‫דודג'?‬
‫מה, היא כאן?‬
‫התמונה?‬
‫דודג'...‬
‫זה לוקאס.‬
‫דודג'.‬
‫חבר הכי טוב של אבא.‬
‫דודג'.‬
‫את אומרת שהוא דודג'?‬
‫רנדל!‬
‫אימא?‬
‫זה אני. אני רק...‬ ‫רק זרקתי את הזבל.‬
‫חשבתי...‬
‫השידה...‬
‫חשבתי שאולי...‬
‫זה בסדר.‬ ‫-לא!‬
‫אימא.‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫אימא?‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני כל-כך מצטערת.‬
‫אני יודעת.‬
‫אימא, אני יודעת מה ניסית לעשות.‬
‫ואני מבינה למה עשית זאת.‬
‫אני בטח הייתי מנסה את אותו הדבר.‬
‫למה זה לא עבד?‬
‫ראית את זה קודם. זה היה...‬
‫זה היה כמו...‬ ‫-קסם.‬
‫כן.‬
‫זה באמת קסם.‬
‫ניסיתי לספר לך קודם, אבל את לא זכרת.‬
‫אז ספרי לי.‬
‫חשבתי שאוכל לתקן את זה.‬
‫להחזיר אותו.‬
‫שאוכל לתקן אותנו.‬
‫הייתי צריכה להגן עליכם.‬
‫על כולכם.‬
‫זו אשמתי שסאם בא בעקבותינו.‬
‫העברתי אותנו לכאן.‬
‫אימא, את לא אשמה בנוגע לסאם.‬
‫את זה אני יכולה להבטיח לך.‬
‫ואת לא צריכה לתקן אותנו.‬
‫תראי, אני יודעת שזה קשה...‬
‫אבל אסור לך לחזור לשתות.‬
‫פשוט אסור לך.‬
‫אנחנו צריכים אותך.‬
‫בסדר?‬
‫ביקרתי את ארין היום.‬
‫טיילתי קצת...‬
‫בתוך הראש המוטרד הזה שלה.‬
‫ראיתי איפה רנדל הסתיר את מפתח האומגה.‬
‫הוא שם אותו בראש שלו עצמו.‬
‫הם נכנסו לשם יחד.‬
‫כמה מתוק זה?‬
‫טיי, ארין הצביעה על תמונה של לוקאס.‬
‫היא קראה לו דודג'.‬
‫זה בכלל ייתכן?‬
‫יכול להיות שהם אותו אדם?‬
‫תרגום כתוביות: רביב רייז‬