PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
No tak, Ellie, zvedni to.
Ahoj, tady Ellie. Teď nejsem k dispozici, zanechte...
Promiňte, jak ještě dlouho?
- Už jen tak pět minut. - To jste říkal před pěti minutama.
Zdravím.
Omlouvám se za čekání.
Nejsme tu zvyklí řešit něco víc,
než jen občasné stěžování na hluk nebo malé krádeže...
Detektiv Daniel Mutuku.
Nina Zámková. To já jsem Joea našla.
- Ano, já vím... - Můžeme si promluvit v soukromí?
Jistě. V mé kanceláři.
Dáte si kávu nebo čerstvé koblihy?
Asi ne.
Posaďte se.
Je mi líto vašeho přítele.
Moc jsem ho neznal, ale Joea měli ve městě všichni rádi.
Proto jsem s vámi chtěla mluvit už v jeho domě, ale musela jsem počkat.
Chtěl jsem vám dneska zavolat.
- Pořád to vyšetřujeme. - Nebyla to sebevražda.
To by neudělal.
Jak jsem říkal, pořád vyšetřujeme...
Někdo ho zabil.
Proč si to myslíte?
Když jsem tam přišla, bylo odemčeno a dveře byly otevřené.
Tady je odemčená většina domů.
Někoho jsem v domě slyšela.
A viděla jste někoho?
- Nějaký důkaz, že tam někdo byl? - Ne, ale...
nechal mi hlasovku hodinu před tím, než jsem ho našla.
Ahoj, Nino, tady Joe.
Něco jsem viděl,
ale neumím to vysvětlit.
Musím ti to ukázat, budu doma celou noc.
- Co vám chtěl asi ukázat? - Netuším.
To ale nejsou slova někoho, kdo by chtěl spáchat sebevraždu.
Joe neměl k sebevraždě žádný důvod. Ten večer jsem ho viděla.
Nebyl vůbec rozrušený. To spíš já.
Kvůli čemu?
Možná už jste slyšel, že...
jsem nedávno přišla o manžela, a Joe mi pomáhal...
se s tím nějak vypořádat.
Poslyšte...
Nechci vaši teorii zamítat, ale musím brát v úvahu důkazy.
A ty jasně ukazují na sebevraždu.
Ale...
všechno důkladně prošetříme.
A co Ellie Whedonová? Mluvili jste s ní?
Promiňte, paní Zámková, ale víc vám říct nemůžu.
To je Joeovo?
Ano, měl to na stole doma v pracovně.
Říkal, že mi chce něco ukázat, možná je to tady.
Dát vám to bohužel nemůžu.
Slibuju ale, že až se dozvím víc, dám vám vědět.
RENDELL ZÁMEK DRŽITEL REKORDU NA 800 M - 1995
Rendelle, ne!
Šílený, co? Ještě včera jsme ho viděli...
a teď je pryč.
Nikdy nevíš, co se někomu honí hlavou.
To je pravda.
Platí pořád, že se pak ke mně stavíš?
Jo, jasně.
Dobře.
Tak jo, máme velký problém.
Velký skon Nephropidae.
První záběr je celkem na nic.
Myslíš, že jsme toho humra nerozlouskli?
To bylo dobrý. Nemám ale jen špatné zprávy.
- Našel jsem řešení. - Chtěl jsi říct...
Našli, promiň.
Nic z toho by nebylo možné bez úžasné Kinsey Zámkové.
Promiň, ale nic z čeho přesně?
Napsal jsem další scény,
které z toho určitě udělají hit.
A jednu už jsme s Kinsey natočili.
A to jak? Vybavení mám v autě já.
No... Kinsey našla jiný způsob.
Sakra.
Co je?
Přišli jsme o přístav.
Jako že se potopil?
Jako že vlastník, pan Peña, nás tam nenechá točit.
- Proč ne? - Nechce řešit možnou zodpovědnost...
Proto nechce v Mathesonu nikdo natáčet.
Tohle město na to není připravený.
To nic. To nevadí.
Najdeme jiné místo, dobře?
Musíme. To je ta nejdůležitější scéna.
Epická bitva mezi hrdinkou a Nephropidaem v jeho doupěti.
Zamyslíme se nad tím a probereme to zítra.
Čau, Kins! Kde je Tyler?
Je dneska u svojí holky.
Pár týdnů jsem pryč a o všechno přijdu.
Co to tam máš?
Chci ti něco ukázat.
Nevadí ti, že si nepamatuješ kousky svého dětství?
Moc nad tím nepřemýšlím.
Podle mě mozek zapomíná, aby měl místo na nové věci.
Co mi chceš ukázat?
Co to je?
To jsou vzpomínky.
Myslím, že jsou tvoje.
Ale jak se...
- Kdo je udělal? - Vím, že to nedává smysl, ale...
myslím, že ti je někdo vzal z hlavy.
Chtěla jsem zjistit, jestli si na něco nevzpomeneš.
Duncane?
Co je? Co vidíš?
Zdá se mi to tak povědomé, ale...
Nevím, na co se dívám.
Je mi nějak špatně.
Promiň. To byl blbej nápad.
Co byl blbej nápad?
Duncu? Pomůžeš mi s večeří?
Hned jsem tam.
Omluv mě.
Hej.
- Jsi v pohodě? - Jo.
Díváš se na ten obrázek latimérie
už tak hodinu, měla bych žárlit?
Jen... jsem se tak zamyslel.
Nad čím?
Co bych dělal radši než tenhle úkol.
Nevěděla jsem, že tam máš řetízek.
- Tak nějak. - Nechtěla jsem tě ztrapnit.
Ne, to nic.
Jen...
Už bych měl vlastně jít.
Promiň, udělala jsem něco?
Ne, vůbec ne. Jen jsem ztratil pojem o čase.
- Určitě? - Jo, jasně.
Ale v neděli tam budeš, ne?
Začínáme ve dvě.
Jo, určitě.
Musím ti něco ukázat.
Nepočká to?
Ne, to fakt ne.
Zkoušela jsem s Duncanem mluvit o tátovi.
Ukázala jsem mu i ty vzpomínky, ale nefungovalo to.
Dospělí si magii přece nepamatujou.
A neměla jsi to dělat, aniž bychom to probrali.
Ono to ale nebylo jako s mámou.
I když se na ty vzpomínky díval, jako by to jeho mozek nemohl zpracovat.
Taky to sotva zpracovávám.
Ale na jednu vzpomínku se zafixoval.
Na co se dívám?
Táta jde s kamarády dolů do jeskyní.
Teď to sleduj.
Vidíš to modré světlo?
V té jeskyni se tátovi a jeho kamarádům něco stalo. Chci tam jít.
Sama? Hledat nějaké divné modré světlo?
Nepůjdu tam sama.
Chci, abys šel se mnou.
Ne.
Nevíme, o co v té vzpomínce šlo.
- Nevíme, co táta udělal. - Vypadá to, že zabil kámoše.
Byla to chvilka. Nevíme, co se dělo před tím...
nebo potom!
V těch jeskyních možná najdeme odpověď.
- Kinsey, přestaň! - Táta nebyl vrah!
Už toho mám dost.
- Co tím chceš říct? - Že na to kašlu.
Kašlu na tátu a kašlu na ty zpropadené klíče!
Nech si je.
Proč se mi vyhýbáš?
Nino, teď a tady to nebudeme řešit.
Mělas mi zvednout telefon.
Něco tajíš.
Pojď ven, hned.
Co ode mě chceš, Nino?
Máš úplně stejnou jizvu jako Rendell.
Vím, že ji nemáš z pádu z kola.
- O to jde? - Jak jsi k ní přišla?
Udělali jsme si to sami, jasné?
Já, Rendell, Mark, a Erin...
po smrti našich kamarádů jsme si přiložili žhavý pohrabáč k hrudi.
Na jejich památku.
Proč jsi mi to neřekla, když jsem se ptala?
Protože ti do toho nic není, proto!
Je to soukromá, intimní záležitost.
- Omluv mě. - Kdes byla tu noc, co Joe umřel?
Byla jsem doma.
Ne, nebyla.
Byla jsem u tebe a mluvila s Rufusem,
než jsem jela za Joem.
Nebylas tam.
Z čeho mě tady obviňuješ, Nino? Řekni to.
Hele, na Joeovi mi záleželo.
Pětadvacet let, Nino, tak dlouho jsem Joea znala.
Ty tu jsi jak dlouho, pár měsíců?
Tak mi nepovídej, jak ti na něm záleželo.
Snažila jsem se být tvá kamarádka.
Páni.
Jak jste to udělali?
Je to...
efekt s časosběrem.
Jo, super práce. Úplně magický!
Jo, je to cool, ale...
řeknu to, co je tu všem jasné.
Proč by Nephropidae honil Amandu lesem?
Je to mořská příšera.
To už jsme řešili, Douglasi. Je obojživelný, ne snad?
Hele, teď bychom se měli soustředit hlavně
na nalezení nového místa pro tu finální scénu.
- Neexistujou špatné nápady. - Můžeme ho postavit.
Za jaké peníze?
Můžeme vyrobit miniatury a natočit to ve vaně.
Oprava, existují špatné nápady.
- Myslel jsem, že můžeme říct cokoli. - Promiň, ale snažíme se o něco velkého.
Mám nápad.
Co v příbojových jeskyních?
To není dobrý nápad.
Existuje důvod, proč se jim říká „tonoucí jeskyně“.
Nejsou tak děsivé, když jste opatrní.
Už jsem tam byla, jsou fakt hustý!
Ne, nedostali bychom tam dolů vybavení, takže...
Prý to býval vládní pozemek.
Co když je tam radiace?
Nechci mít třetí ruku.
Jste takoví poserové. No tak!
Mně se ten nápad libí!
Co váš smysl pro dobrodružství?
Jo, sám jsi říkal,
že nechceš, aby to vypadalo jako levný, amatérský film.
No, to je přece jasný.
Pokud nemá nikdo lepší nápad, tak já jsem pro.
Tak jo, příbojové jeskyně. Jdeme na to.
Tak jo.
Dobře.
Možná je to jako s Narnií.
Vypadá to úplně jako náš svět.
Dobré ráno.
Dáš si cereálie?
Tys našel klíč! To je super.
Našla jsem tu skříň ve sklepě před několika týdny.
- Není na ní nic kouzelného. - Ne, zatím ne.
Ale počkej, až s ní skončím.
Mami, máme nějaké baterky?
Možná nahoře ve skříni. Na co je potřebuješ?
Haló?
- Zdravím, tady detektiv Mutuku. - Ano. Dobrý den.
Nenašli jsme žádné známky násilného vniknutí.
Nic neukradli, žádné otisky na sáčku kromě Joeových a vašich,
žádný fyzický důkaz, že by se nezabil sám.
Mluvili jsme s několika jeho blízkými
a všichni ho popsali jako osamělého.
Příští víkend mělo být výročí smrti jeho ženy.
Uzavřete to jako sebevraždu?
Ano.
Dobře.
To je všechno?
Nic jsem tu nenašel.
Jen fotky z doby, kdy pracoval na ročenkách.
Už to nejsou důkazy, takže si to můžete vzít.
Děkuju.
Hej, strejdo Duncane, nechceš to jít se mnou ven prozkoumat?
Rád bych, ale teď ne.
Promiň, ale pořád mám strašnou migrénu.
Za chvíli se z toho dostanu.
Necháme to na jindy, jo?
Dobře.
Budu venku. Snad ti bude brzy líp.
Ahoj, Bóďo.
Co chceš?
Dám ti poslední šanci dát mi ty klíče.
Nikdy.
A vím, že nám je nemůžeš vzít.
Nemáš tušení, co přijde.
Zničí to tvoji rodinu a bude to tvoje vina.
Varovala jsem tě.
- Co se děje? - Celý blok je v plamenech.
CHLASTAČKA STAV SE DÁT SI JEDNO NA JOEA!!!
BUDU TAM.
Už půjdu. Konečně mě přešla ta bolest hlavy, tak...
Co to je?
Něco hledám.
Můžu ti pomoct?
Ani nevím, co vlastně hledám.
Ale...
nejsem blázen.
Kdo říkal, že jsi?
Ellie. Asi jsem to s ní pokazila.
Z něčeho jsem ji obvinila a nevím.
- Možná mluvila pravdu. - O čem?
Chtěla jsem vědět, odkud má tu jizvu.
Je úplně stejná, jakou měl Rendell.
Pamatuješ si to?
Přímo pod klíční kostí.
- Ani ne. - Další věc, co si nepamatuješ?
Já nevím, možná v té krabici odpověď není.
Jen vím...
že mi tu něco nesedí.
Asi se potřebuješ vyspat.
To určitě jo.
Zavoláme děcka a všichni pojedeme do Bostonu.
S Bryanem je vezmeme ven a ty si odpočineš.
Díky.
Ale tady jsem v pohodě.
Dobře.
Tak ráno.
Jasně.
Ty vole.
Páni, fakt to vypadá, jako že by tu někde mohla číhat nadpozemská příšera.
Přesně. Pojďte!
To je fakt hustý.
Trochu děsivý, ale fakt cool.
Super, co?
- Jo, je to úžasný. - Jo.
Jo, Mathesonský přístav je oproti tomuhle pěkně trapnej.
Co kdybychom dali kameru tady?
Můžeme tak zachytit ten dramatický vstup.
Super! A navíc je tu vzadu dobré osvětlení.
- Tak to připravíme? - Jo.
Kinsey, máš stativ?
Kinsey!
Měli bychom jít dál.
- Cože? Ne. Tady je to super. - Ne.
Dál to je ještě lepší.
No, to nevím. Ten tunel vypadá trochu...
- nepřístupně. A je to kluzké. - A museli bychom všechno přenést.
Jo, vážně...
Nechci, aby si někdo ublížil. Nemám tu ani signál.
Říkám vám, že je to bezpečné.
A bude to stát za to.
Věřte mi.
Asi ví, o čem mluví.
Za Nephropidae!
Kinsey, počkej chvilku.
Až po tobě.
Nepochybuj o mé oddanosti k práci.
Řekla jsem to jen proto,
že tys trval na tom natáčet z tátova křesla.
Byl to nejlepší úhel, jasný?
- Vážně? - Jo.
- Vezmi tu hlavu. - Lidi.
Hej.
Tudy.
Hej, počkej.
No ty vole!
Panebože.
Jo, dobře.
Mělas pravdu, Kinsey.
Páni, Doug souhlasí.
Tohle je prosím zázračná jeskyně.
Říkala jsem to.
Úplně vidím, jak odtamtud leze Nephropidae.
To se mi líbí.
Co ty na to, Scote?
Scote?
Promiň, jen jsem...
si v hlavě procvičoval projev na Oscary.
Tak jo, jdeme na to.
Takové doupě by se mi líbilo.
Co to...
Nechápu, jak tu...
Kluci?
Co se to děje?
- Do prdele. - Asi přichází příliv.
Už jsme daleko. Jak může být voda i tu?
Je to oceán, Dougu. Ten je dost silnej.
Všechno sbalte, mizíme.
To fakt není dobrý.
Kde je Kinsey?
Kinsey?
Dojdu pro ni.
- Půjdu já. Vy utíkejte. - Počkáme!
Ne, budete v nebezpečí. Běžte. Sejdeme se venku.
Kinsey!
- Bude v pohodě. - Kinsey!
Nemůžeme čekat, musíme jít.
Ale co vybavení?
Nechte ho tu. Musíme plavat.
Je to zaplavené až na druhou stranu. Rychle!
Ne, nevím, jestli to zvládnu.
- Mohli bychom vyšplhat... - Nemáme kam, Dougu!
Zaplavuje se to tady a rychle!
Jestli hned nezmizíme, utopíme se.
Se Zadie ti pomůžeme.
Tak pojďte.
Ser na ty boty, Dougu! Rychle!
Kinsey! Pojď, musíme pryč. Zaplavuje se to tady.
- Kinsey, musíme jít! Co děláš? - Nech mě!
- Tak jo. - Hezky pomalu.
Bože. Je to studený. Úplně ledový.
Musíme doplavat do druhé jeskyně. Hladina se zvyšuje.
Tak jo. Jdeme na to.
Tak jo.
Na tři. Zhluboka se nadechni a furt plavej dál.
Raz, dva, tři.
Bože!
Tak jo...
Kinsey, zaplavuje se to! Když nevypadneme, umřeme!
Prosím, pojď.
Kinsey, pojď.
No tak.
Do prdele.
Říkal jsem ti to.
To zvládneme.
Mám vodotěsnou baterku. Půjdu první.
Panebože, zvládl jsem to. Nemůžu tomu uvěřit.
Ale co Gabe a Kinsey?
- Jsi v pořádku? - Jo, ještě kousek.
- Asi to nezvládneme. - Jo, zvládneme.
Kinsey!
To byla zábava.
- Proč jsi nás nevarovala? - Nevěděla jsem o tom!
I když to tu tak znáš?
Mohli jsme umřít!
Já vím, omlouvám se.
Je mi to líto, ale už jsme v bezpečí.
Přišli jsme o vybavení!
- No a? Koupíme nové, já ho koupím. - Za co?
Víš, jak dlouho jsem musel prodávat zmrzlinu, abych na to měl?
Chtěls dobré místo, jen jsem...
Ale hovno! Nechalas nás tam!
Záleží ti vůbec na tom filmu? Proč tu vlastně jsme?
Jde o důležitější věci než o ten blbej film, jasný?
Neměl jsem ti věřit.
Nikdy.
Zachránils mi život.
Víš to, že jo?
Utopila bych se.
Určitě bys pro mě udělala to samé.
Nemůžu ti to dávat za vinu. Ty dveře byly...
Co to sakra bylo?
Nevím.
Myslím, že to má něco společného s těmi kouzly a klíči.
- Máš klíč, který by je mohl otevřít? - Ne.
Už nemám vlastně nic.
Ani Saviniho partu.
Jen jim... dej čas, přejde je to.
Jo, jasně.
Neměla jsem vás nutit tam chodit.
K ničemu jsi nás nenutila.
Ale jo. Lhala jsem, že to tam znám.
Já jsem rád, že jsme tam šli.
Fakt. Co jiného bych dneska dělal?
Natáčel nějakou ubohou scénu u Douga ve sklepě? Úkoly?
Teď mám radost, že jsem naživu!
A nejen proto, že jsme se skoro utopili. Ty máš prostě...
na lidi takový efekt.
Máš takovou energii, kterou chceme asi všichni následovat.
Teda, aspoň já.
Seš drsná.
Necítím se moc drsná.
Tahle Kinsey se mi líbí.
JACKIE // 14:28 KDE JSI?
TYLERE, PROČ NEODPOVÍDÁŠ?
Hej, co tu děláš?
Jak to myslíš?
Zrovna je ten 5km běh.
A ty tam taky nejseš.
Se mnou Jackie nepočítala.
Tebe tam ale čekala.
Určitě to má pod kontrolou,
tak jako všechno.
Počkej... myslel jsem, že vám to klape.
- Co je? - Zajdu si pro další pití.
HALÓ?
Nazdar! Zámkáči!
Chybíš nám v týmu, chlape!
No, to nevím, ale taky mi chybíte.
Vidíš, už seš úplně měkkej!
S Javim teď každý třetí den jíme jen maso.
Už fakt vidím ten rozdíl.
Kdo je tohle?
Tak...
kde tu holka sežene pití?
Dej si moje.
Co to je, vodka s limonádou?
Co na to říct. Moje tělo je chrám.
Jo, to vidím.
Víš co? Seženem něco lepšího.
Pojď se mnou.
Takovej klikař.
To teda.
Zakřikl jsem to.
Vole, zrovna přišla Jackie Vedaová.
Kdo je Jackie Vedaová?
- Je to... - Aha.
Chápu.
Uvidíme se později.
Škoda, že jsme spolu nestrávili víc času.
- Ty seš neuvěřitelnej. - Jackie...
Víš, jak to bylo pro mě i pro pana Ridgewaye důležité.
Dělám ti laskavost.
Tím, že se vykašleš na něco, co je pro mě důležité?
Lepší dřív než později.
Hele, vím, že to máš teď těžké...
Můžeš se mnou mluvit.
Nepochopila bys to, to nejde.
Fajn.
Teď už to chápat budu?
Jackie, co to děláš?
Pojďme na beer pong.
- Nebo můžeme zápasit. - Běž domů.
Ne, já se bavím. Běž ty.
Zasloužíš si něco lepšího.
Aspoň na něčem se shodnem.
Ahoj.
Jak to šlo s tou holkou?
Fakt skvěle.
To vidím.
Nebudu to muset vypít sama, že ne?
Tady jsi!
Vybaluju.
Myslela jsem, že toho mám víc.
Jsi v pohodě?
Nevidělas něco divnýho?
Máš všechny klíče u sebe?
- Co je? - Žena ze studny se vrátila.
Fakt? Kdes ji viděl?
Venku!
Říkala, že se celé rodině stane něco strašného
a že to bude jenom moje vina.
- Jako co? - To mi neřekla!
To nic, kámo.
Jen tě chce vyděsit, abys jí dal, co chce.
Hele, já se jí nebojím a ty se taky neboj.
Ty klíče nám vzít nemůže.
No dobře. Ale dneska se od tebe nehnu.
Takže mi pomůžeš přinést krabice ze sklepa?
Fajn.
Tak pojď.
Kde teď jsi?
V centru Mathesonu.
Ne.
Jsi někde jinde.
Promiň, jen mám takovou...
divnou noc.
Zasloužíš si pauzu od své sebenenávisti,
nemyslíš?
Odkud jsi?
To je mi jedno.
A tobě by mělo taky.
Vidíš?
Jak volný můžeš být, když přestaneš přemýšlet?
Nastoupíme si?
Myslíš, že můžeš řídit?
Kdo říkal něco o řízení?
Měl bych...
Asi bych měl jít domů.
Dobře.
To je na tobě.
Ani nevím, jak se jmenuješ.
Říkají mi Finta.
Překlad titulků: Beata Krenželoková