EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Kom igjen, Ellie, svar.
Hei, det er Ellie. Jeg kan ikke svare nå, men legg...
Unnskyld, hvor mye lenger tid tar det?
-Fem minutter til. -Du sa det for fem minutter siden.
Hei.
Beklager ventingen.
Denne avdelingen er ikke vant til mer enn en støyklager og småtyverier.
-Etterforsker Daniel Matuko. -Nina Locke. Det var jeg som fant Joe.
-Ja, jeg vet det. -Kan vi snakke alene?
Ja. Kontoret mitt. Vil du ha kaffe eller en fersk cruller?
Ingen cruller.
Sett deg.
Jeg kondolerer.
Jeg kjente ham ikke så godt, men Joe var godt likt i denne byen.
Det var derfor jeg ville snakke med deg, men jeg måtte vente, sa de.
Jeg planla å ringe deg i dag for å følge opp.
-Vi etterforsker fortsatt saken. -Det var ikke selvmord.
-Han ville ikke gjort det. -Som jeg sa, vi etterfors...
Joe ble drept.
Hvorfor tror du det?
-Da jeg var der, var døren ulåst. -De fleste dørene i byen er ulåste.
-Jeg hørte noen i huset. -Så du noen?
-Noen bevis på at noen andre var der? -Nei, men
han la igjen en beskjed én time før jeg fant ham.
Hei, Nina, det er Joe.
Jeg så nettopp noe. Jeg kan ikke forklare det.
Jeg må vise deg det, er hjemme hele kvelden.
-Hva tror du han ville å vise deg? -Vet ikke.
Det er ikke en beskjed fra en som vil begå selvmord.
Joe hadde ingen grunn til å begå selvmord. Jeg traff ham den kvelden.
Han var ikke opprørt over noe. Jeg var opprørt.
Over hva?
Du har kanskje hørt...
Jeg mistet mannen min nylig, og Joe hjalp meg...
...med å prøve å forstå det.
Hør her...
Jeg vil ikke være avvisende, men jeg må følge bevisene.
Og bevisene peker sterkt mot selvmord.
Når det er sagt, vil vi vurdere alle muligheter.
-Har du snakket med Ellie Whedon? -Beklager, jeg kan ikke fortelle mer.
Er dette Joes ting?
Ja, vi fant den på skrivebordet på hjemmekontoret hans.
Han sa han måtte vise meg noe. Kanskje det er dette.
Du kan ikke gjøre det.
Men jeg lover deg, jeg tar kontakt så snart jeg vet mer.
RENDELL LOCKE REKORD 800 M - 1995
Rendell, nei!
Sprøtt, ikke sant? Vi så ham nylig, og nå er han borte.
Du vet aldri hva som skjer i noens hjerne.
Det er sant. Vil du fortsatt komme senere?
Ja, selvsagt.
Vi har et stort problem.
Nephropidaes klimatiske undergang. Den første klippingen ble dårlig.
Tror du ikke vi har knekt hummeren?
Bra. Men det er ikke bare dårlige nyheter.
-Jeg fant en annen løsning. -Med "jeg"...
Vi, unnskyld.
Ingenting ville vært mulig uten den geniale Kinsey Locke.
Beklager, ingenting av hva da?
Jeg har skrevet noen ekstra scener, og Kinsey og jeg har allerede skutt en.
Hvordan? Alt utstyret er i bilen min.
Vel, vi.... Kinsey hadde en løsning.
Faen.
-Hva er det? -Vi mistet Matheson-havna.
-Har den sunket? -Eieren, Mr. Peña, lar oss ikke filme der.
Hvorfor ikke?
Han vil ikke ha noe erstatningsansvar.
Det er grunnen til at ingen vil filme her. Denne byen er ikke klar for det.
Greit. Det går bra.
Vi finner noe annet.
Vi må det. Dette er en sentral scene.
Dette er heltens episke kamp i Nephropidaes hi.
Vi tenker på det til i morgen.
-Hei, hvor er Tyler? -Han er hos kjæresten sin i kveld.
Jeg er borte i noen uker og går glipp av alt.
Hva har du der?
Jeg vil vise deg noe.
Plager det deg at du ikke husker deler av barndommen din?
Jeg tenker ikke noe særlig på det.
Jeg tror hjernen glemmer for å gi rom til nye minner.
Hva skal du vise meg?
Hva er det?
Det er minner.
Jeg tror det er dine.
Hvordan har de...
-Hvem lagde disse? -Jeg vet at dette ikke gir mening...
Jeg tror noen tok dem ut av hodet ditt.
Kanskje du husker noe om du ser dem.
Duncan?
Hva er det? Hva ser du?
Det føles så kjent, men...
Jeg vet ikke hva jeg ser på.
Jeg er veldig kvalm.
Beklager. Det var en dårlig idé.
Hva var en dårlig idé?
Dunc? Kan du hjelpe meg med middagen?
Ja, jeg kommer. Unnskyld meg.
Hei.
-Går det bra? -Ja.
Du har stirra på bildet av en kvast- finnefisk i en time. Bør jeg bli sjalu?
-Det er bare noe jeg tenker på. -Som hva da?
Hva jeg heller vil gjøre i stedet for lekser.
Jeg visste ikke at du hadde bling under der.
-Noe sånt. -Jeg ville ikke gjøre deg flau.
Nei, det gjorde du ikke.
Jeg burde...
...dra nå faktisk.
Gjorde jeg noe galt?
Nei, ikke i det hele tatt. Tiden har løpt fra meg.
-Er du sikker? -Ja, selvsagt.
Du kommer på søndag, sant?
Vi starter klokken to.
Ja, absolutt.
-Jeg må vise deg noe. -Kan det vente?
Nei, det kan ikke det.
Jeg ville snakke med Duncan om fortiden.
Jeg prøvde å vise ham minnene hans, men det funket ikke.
Voksne husker ikke magi. Vi vet det.
Og du burde ikke gjøre sånt uten at vi snakker om det først.
Men det var ikke som med mamma.
Mens han så på det, var det som om hjernen hans ikke kunne bearbeide det.
Min klarer knapt det.
Men det var ett minne han fikserte på.
Hva ser jeg på?
Det er pappa og vennene hans som går ned til grottene.
Se på det som skjer.
Ser du det blå lyset?
Noe skjedde med pappa og dem i grotten. Jeg vil ned dit.
Alene, for å lete etter et blått lys?
Jeg skal ikke gå alene.
Jeg ber deg bli med.
Nei.
Vi vet ikke hva vi så i det minnet.
-Vi vet ikke hva pappa gjorde! -Han drepte vennen sin.
Det var et øyeblikk. Vi vet ikke hva som skjedde før, eller etter!
Kanskje svarene er i grotten.
-Stopp. Kinsey! -Pappa er ikke en morder!
Jeg er ferdig.
-Hva betyr det? -Det betyr at jeg er ferdig.
Jeg er ferdig med pappa og disse onde nøklene!
De er dine.
Hvorfor unngår du meg?
Dette er feil sted og tidspunkt.
Du burde svart på en av telefonene mine. Du skjuler noe.
Utenfor, nå.
Hva vil du ha fra meg, Nina?
Du og Rendell har det samme arret.
Jeg vet at du ikke fikk det i en sykkelulykke.
-Handler det om det? -Hvordan fikk du det?
Vi gjorde det mot oss selv.
Jeg, Rendell, Mark og Erin...
...siste året etter at vennene våre døde, presset vi en varm ilddrage mot brystet.
For å huske dem.
Hvorfor sa du ikke det da jeg spurte?
Fordi det ikke angår deg!
Det var en privat, intim greie.
-Unnskyld. -Hvor var du den kvelden Joe døde?
-Jeg var hjemme. -Nei, det var du ikke.
Jeg dro hjem til deg og snakket med Rufus før jeg dro til Joe.
Du var ikke der.
Hva anklager du meg egentlig for?
Jeg brydde meg om Joe.
Tjuefem år, Nina, det er så lenge jeg har kjent Joe.
Du har vært i byen i noen måneder?
Ikke snakk til meg om å bry seg om Joe.
Jeg prøvde å være vennen din.
Jøss.
Hvordan klarte dere det?
Det er en... tidsforløpeffekt.
Bra jobbet, folkens. Det er magisk.
Ja, det er kult, men la meg nevne det åpenbare.
Hvorfor jages hun gjennom skogen. Han er et sjømonster.
Vi har snakket om dette. Han er både vann- og landbasert.
Vi må fokusere på å finne et nytt sted å filme.
-Ingen ideer er dårlige. -Vi kan bygge noe.
-Med hvilket budsjett? -Lage miniatyrer og filme i et badekar.
Jeg tok feil, det er finnes dårlige ideer.
-Trodde dette var et trygt sted. -Beklager, men vi lager en monsterfilm.
Jeg har en idé. Hva om vi filmer i grottene?
Jeg tror ikke det er en god idé.
Du vet at de kalles Druknegrottene?
Det er ikke så skummelt, bare man er forsiktig.
Jeg har vært der før, det er råkult!
Nei, det blir et helvete å få utstyret ned.
Folk sier myndighetene har noe der.
Hva om det er stråling? Jeg vil ikke ha en tredje arm.
Dere er gledesdrepere nå. Kom igjen!
Jeg elsker denne ideen.
Hvor er eventyrlysten deres?
Ja, du sa selv at du ikke vil at den skal se hjemmelaget ut, ikke sant?
Selvsagt.
Med mindre noen har en bedre idé, går jeg for grotten.
Greit, grotten. Vi gjør det.
Ok.
Kanskje dette er en Narnia-situasjon.
Det ser ut som vår verden.
God morgen. Vil du ha frokostblanding?
Du fant nøkkelen. Så flott.
Jeg fant det skapet i kjelleren for noen uker siden.
-Det er ikke noe magisk ved det. -Ikke ennå.
Vent til jeg pusser det opp.
Mamma, har vi lommelykter?
Prøv skapet oppe. Hva trenger du dem til?
Hallo?
-Hei. Dette er etterforsker Mutuku. -Ja! Hei.
Det var ingen tegn til innbrudd.
Ikke noe ran, ingen fingeravtrykk på posen bortsett fra Joes og dine.
Ingen fysiske bevis som ikke peker mot selvmord.
Vi har intervjuet mange som sto ham nær,
alle beskrev ham som ensom.
Denne kommende helgen er årsdagen for konas død.
Dere sier det er selvmord?
Ja.
Greit.
Var det alt?
Jeg fant ikke ingenting i denne.
Det er bilder fra da han var årbokrådgiver.
Siden de ikke lenger er bevis, er du velkommen til å ta dem.
Takk.
Hei, onkel, vil du gå ut og utforske?
Jeg skulle ønske jeg kunne, men ikke nå.
Beklager, jeg slåss mot en migrene.
Jeg tror den forsvinner snart. Jeg må stå over.
Greit.
Jeg går ut. Håper du føler deg bedre.
Hallo, Bode.
Hva vil du?
Du får én siste sjanse til å gi meg nøklene.
Aldri.
Jeg vet du ikke kan ta dem fra oss.
Du aner ikke hva som kommer.
Det vil ødelegge familien din, og det er du som står ansvarlig.
Ikke si at jeg ikke advarte deg.
-Hva skjer? -Jeg vet ikke, bygningen brenner.
DAGFYLLA KOM OG TA EN FOR JOE!
JEG KOMMER
Hei, jeg stikker. Hodepinen er endelig bedre.
-Hva er dette? -Jeg leter etter noe.
Kan jeg hjelpe?
Jeg vet ikke hva jeg ser etter.
Men... jeg er ikke gal.
-Hvem sier at du er det? -Ellie. Jeg tror jeg ødela det vi hadde.
Jeg anklaget henne for noe, og jeg vet ikke.
-Kanskje hun snakket sant. -Om hva?
Jeg ville vite om arret hun har.
Det er det samme som Rendell hadde.
Husker du det? Akkurat her, ved kragebenet hans?
-Ikke egentlig. -Enda mer du ikke husker?
Jeg vet ikke, kanskje svaret ikke er i denne boksen.
Jeg vet bare...
...at noe føles galt.
-Jeg tror du trenger en god natts søvn. -Det er sikkert sant.
Vi tar med oss barna og drar til Boston, Bryan og jeg tar barna, så kan du hvile.
Takk. Men jeg har det bra her.
Greit. Vi snakkes i morgen.
Ja.
Utrolig.
Det føles virkelig som om en mystisk skapning kan lure her nede?
Nettopp. Kom igjen!
Dette er kult. Det er litt skummel, men veldig kul.
Fantastisk, hva?
-Fantastisk. -Ja.
Havna er et veldig pinlig minne.
Greit, hva om vi setter kameraet her?
Da får vi med denne dramatiske inngangen.
Perfekt! Og vi får alt det fine lyset på baksiden.
-Skal vi sette opp? -Ja.
Kinsey, har du stativet? Kinsey?
Vi bør fortsette innover.
Hva? Nei. Dette stedet er perfekt.
-Det er et bedre sted lenger inn. -Jeg vet ikke. Den tunnelen ser litt...
...vond ut. Og det er vått.
Og vi må ta med alt utstyret ned dit.
Jeg vil ikke at noen skal bli skadet, og det er ikke dekning der nede.
Jeg lover at det er trygt. Og det er verdt det.
Stol på meg.
Hun høres ut som hun vet hva hun snakker om.
For Nephropidae.
Kinsey, vent litt.
Etter deg.
Tvil aldri på mitt engasjement igjen.
Jeg sa det bare fordi du ville filme fra sakkosekken til faren din.
Det var den beste vinkelen.
-Virkelig? -Ja!
-Ta hodet. -Folkens.
Hei, folkens.
Her.
Vent, da.
Fy faen.
Herregud.
Ja, ok. Ja, du hadde rett, Kinsey.
Jøss, Doug liker det.
Dette er en mirakelgrotte.
Jeg sa jo det.
Jeg kan se Nephropidae krype ut derfra.
Jeg elsker det.
Hva synes du, Scot?
Beklager, jeg...
...øvde på Oscar-talen min i hodet.
Da setter vi opp utstyret.
Jeg kan bli vant til å ha et hi.
Hva...
Jeg forstår ikke hvordan?
Dere?
Hva skjer her?
-Å, faen. -Jeg tror tidevannet kommer inn.
Hvordan kommer det så langt inn?
Det er havet. Det er smidig, sant?
Pakk opp alt, vi drar nå.
Dette er ikke bra.
Hvor er Kinsey? Kinsey!
-Finner henne. -Jeg gjør det. Kom dere ut.
-Vi venter! -Det setter alle i fare.
Kom dere ut! Jeg møter dere. Kinsey!
-Han klarer seg. -Kinsey!
-Vi kan ikke vente! -Hva med utstyret?
La det ligge, vi må svømme. Hele utveien er under vann.
Nei, jeg tror ikke jeg kan gjøre det.
-Kanskje om klatrer... -Det går ikke.
Grotten fylles fort opp. Ok?
Hvis vi ikke drar nå, drukner vi.
Jeg og Zadie skal hjelpe deg. Kom igjen.
Legg igjen skoene! Kom igjen!
Kinsey, vi må dra. Grottene flommer over.
-Vi må dra. Hva gjør du? -Slipp meg!
-Ok. -Ok, rolig nå.
Herregud. Det er kaldt! Det er skikkelig kaldt.
Vi må svømme til den andre hulen. Vi er nær.
Her er den. Kom igjen.
Ok.
På tre. Pust dypt inn, og ikke slutt å svømme.
Én, to, tre.
Herregud!
Ok.
Hulen flommer over!
Hvis vi ikke drar nå, dør vi. Kom nå.
Kinsey, vi må dra. Kom igjen.
Faen. Det var det jeg sa.
Vi fikser dette.
Lommelykten min er vanntett. Jeg går først.
Jeg klarte det. Jeg kan ikke tro at jeg klarte det.
Hva med Gabe og Kinsey?
-Går det bra? -Ja, bare litt lenger.
-Jeg tror ikke vi klarer det. -Joda.
Kinsey!
Det var gøy.
-Hvorfor advarte du oss ikke? -Jeg visste det ikke!
-Selv om du er ekspert på grotten? -Vi kunne ha dødd!
Jeg vet det. Beklager.
-Men vi er i det minste trygge. -Vi mistet alt utstyret!
-Så? Jeg skal erstatte det. -Med hvilke penger?
Vet du hvor mange timer i iskremkiosken jeg jobbet for å kjøpe alt?
-Du sa du ville ha et bra sted... -Pisspreik! Du forlot oss der nede!
Bryr du deg om filmen? Hvorfor er vi her?
Jeg har mer å bekymre meg over enn denne dumme filmen.
Jeg burde aldri ha stolt på deg.
Aldri.
Du reddet livet mitt.
Du vet det, ikke sant?
Jeg ville druknet.
Du ville sikkert gjort det samme for meg.
Dessuten kan jeg ikke klandre deg. Jeg mener, den døra var...
Hva i helvete var den greia?
Jeg vet ikke.
Den har nok noe med magien og nøklene å gjøre.
-Har du en nøkkel som åpner den? -Nei.
Jeg har ingenting. Jeg har ikke Saviniene lenger heller.
Bare gi dem litt tid, de kommer over det.
Ja.
-Jeg skulle aldri fått dere til å dra dit. -Du fikk oss ikke til å gjøre noe.
Jeg gjorde det. Jeg løy om å kjenne til grotten.
Jeg er glad vi gjorde det.
Hva hadde jeg ellers gjort i dag?
Filmet en dårlig scene i Dougs kjeller? Lekser?
Jeg glad for å være i live nå!
Og ikke bare fordi vi nesten druknet, men du bare...
...du har den effekten på folk.
Du har en energi som gjør at vi vil følge deg hvor som helst.
Jeg vil det.
Du er rå.
Jeg føler meg ikke rå.
Jeg liker denne Kinseyen.
JACKIE 14:28 HVOR ER DU?
Hei, hva gjør du her?
Hva mener du?
Løpet er nå.
Du er heller ikke der.
Jackie regnet ikke med meg.
Hun forventet deg.
Jeg er sikker på at hun fikser det, som alt annet.
Jeg trodde dere var sammen.
-Hva skjer? -Jeg henter meg en drink til.
JACKIE 14:28 HALLO?
Hei! Lockestar!
Vi savner deg på laget.
Jeg tror ikke det, men jeg savner dere også.
Musklene forsvinner allerede!
Hver tredje dag spiser jeg og Javi bare kjøtt.
Jeg begynner å se forskjellen.
Hvem er det?
Så,
hvor kan en jente få seg en drink her?
Du kan få min.
Hva er det, vodka og Kool-Aid?
Hva skal jeg si? Kroppen min er et tempel.
Ja, jeg ser det.
Vi kan skaffe deg noe bedre.
Bli med meg.
Heldige jævel.
Visst pokker.
Snakket for tidlig.
Jackie Veda kom nå.
Hvem er Jackie Veda?
-Hun er... -Akkurat.
Jeg skjønner.
Vi sees.
Beklager at vi ikke fikk tilbrakt mer tid sammen.
-Du er utrolig. -Jackie...
Du visste hvor viktig dette var for meg og Mr. Ridgeway.
Jeg gjør deg en tjeneste.
Er det en tjeneste å drite i en avtale?
Heller før enn senere.
Jeg vet at du går gjennom mye nå...
Du kunne sagt det.
Du kan ikke forstå det.
Greit.
Forstår jeg deg nå?
Hva gjør du?
La oss spille øl-pong.
-Nei, kanskje vi bør bryte! -Dra hjem.
Nei, jeg har det gøy. Gå du.
Du fortjener bedre.
Vi er iallfall enige om noe.
Hei.
Hvordan gikk det med hva hun heter?
Veldig bra.
Jeg ser det.
Du skal vel ikke la meg drikke alene?
Der er du!
Jeg pakker ut.
-Jeg hadde flere esker enn dette. -Er du ok?
Har du sett noe rart?
Har du alle nøklene?
-Hva er det med deg? -Brønndamen kom tilbake!
Gjorde hun? Hvor?
Utenfor!
Hun sa at noe ille skulle skje med oss, og det ville være min feil.
-Hvordan ille? -Hun sa ikke det!
Det går bra.
Hun prøver å skremme deg til å gi henne det hun vil ha.
Jeg er ikke redd for henne, det burde ikke du være heller.
Hun kan ikke ta nøklene fra oss.
Ok. Men jeg forlater ikke din side i kveld.
Så det betyr at du hjelper meg med å bære bokser opp fra kjelleren?
Greit.
Kom igjen.
Hvor er du?
Vakre Matheson sentrum.
Nei.
Du er et annet sted.
Beklager, jeg...
Det er... en rar kveld.
Du fortjener en frikveld fra selvforakten din, ikke sant?
Hvor er du fra?
Jeg bryr meg ikke.
Du burde ikke bry deg heller.
Ser du?
Hvor frigjørende det kan være når man slipper tankekjøret?
Vil du sette deg inn?
Sikker på at du burde kjøre?
Hvem sa noe om å kjøre?
Jeg burde...
Jeg burde komme meg hjem.
Greit.
Opp til deg.
Jeg vet ikke hva du heter engang.
Jeg heter Dodge.
Tekst: Anya Bratberg