‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫קדימה, אלי, תעני.‬
‫היי, זו אלי. אני לא זמינה כרגע,‬ ‫אבל אם תשאירו שם...‬
‫סלח לי, כמה זמן זה ייקח?‬
‫אמור לקחת עוד חמש דקות.‬
‫אמרת את זה לפני חמש דקות.‬
‫היי.‬
‫מתנצל על ההמתנה.‬
‫המחלקה הזאת לא רגילה להרבה יותר‬
‫מתלונה מזדמנת על רעש, או גניבה קטנה, או...‬
‫הבלש דניאל מטוקו.‬
‫נינה לוק. אני זו שמצאה את ג'ו.‬
‫כן, אני יודע. אני...‬ ‫-אפשר לדבר בפרטיות?‬
‫בטח. המשרד שלי.‬
‫אפשר להציע לך קפה או סופגנייה טרייה?‬
‫לא לסופגנייה.‬
‫שבי.‬
‫אני מאוד מצטער לגבי החבר שלך.‬
‫לא הכרתי אותו טוב מאוד,‬ ‫אבל ג'ו היה אדם אהוב בעיירה הזאת.‬
‫וזו הסיבה שרציתי לדבר איתך‬ ‫בבית שלו בלילה ההוא,‬
‫אבל אמרו לי שאני חייבת לחכות.‬
‫אני למעשה תכננתי להתקשר אלייך היום בנושא.‬
‫אנחנו עדיין חוקרים את מותו של ג'ו.‬
‫זו לא הייתה התאבדות.‬
‫הוא לא היה עושה זאת.‬
‫כפי שאמרתי,‬ ‫אנחנו עדיין חוקרים את מותו...‬
‫ג'ו נרצח.‬
‫מה גורם לך לחשוב כך?‬
‫כשהייתי שם, הדלת לא הייתה נעולה.‬ ‫היא הייתה פתוחה.‬
‫רוב הדלתות בעיירה הזאת לא נעולות.‬
‫שמעתי מישהו בבית שלו.‬
‫ראית מישהו?‬
‫יש ראיות לזה שמישהו אחר היה שם?‬
‫ובכן, לא, אבל...‬
‫הוא השאיר לי הודעה קולית‬ ‫שעה לפני שמצאתי אותו.‬
‫היי, נינה, זה ג'ו.‬
‫הרגע ראיתי משהו.‬
‫אבל אני לא יכול להסביר אותו.‬
‫אני חושב שאני פשוט צריך להראות לך.‬ ‫אהיה בבית כל הלילה.‬
‫מה לדעתך תכנן להראות לך?‬
‫אין לי מושג.‬
‫אבל זו לא הודעה‬ ‫שמישהו שמתכנן להרוג את עצמו משאיר.‬
‫לג'ו לא הייתה שום סיבה להתאבד.‬
‫ראיתי אותו בלילה הזה.‬
‫הוא לא היה מוטרד משום דבר.‬ ‫אני זו שהייתה מוטרדת, אם בכלל.‬
‫לגבי מה?‬
‫אולי שמעת שאני...‬
‫איבדתי את בעלי לאחרונה וג'ו עזר לי...‬
‫לנסות להתמודד עם זה.‬
‫תשמעי...‬
‫אני לא רוצה להישמע מזלזל,‬ ‫אבל אני חייב ללכת עם הראיות.‬
‫והראיות מצביעות על התאבדות.‬
‫יחד עם זאת,‬
‫אנחנו ניקח את הכול לתשומת ליבנו.‬
‫מה לגבי אלי ווידון? דיברתם איתה?‬
‫אני מתנצל, גברת לוק,‬ ‫אני לא יכול לתת לך פרטים נוספים.‬
‫זה של ג'ו?‬
‫כן, מצאנו את זה על השולחן העבודה שלו‬ ‫במשרד שלו בבית.‬
‫הוא אמר שהוא מוכרח להראות לי משהו.‬ ‫זה יכול להיות משהו בקופסה.‬
‫כן, חוששני שלא אוכל לתת לך לעשות זאת.‬
‫אבל יש לך את המילה שלי,‬ ‫אהיה בקשר ברגע שאדע יותר.‬
‫- רנדל לוק‬ ‫מחזיק בשיא 800 מטר - 1995 -‬
‫רנדל, לא!‬
‫כל-כך מטורף, נכון?‬ ‫הרגע ראינו אותו ועכשיו הוא איננו.‬
‫אף פעם אי אפשר לדעת‬ ‫מה מתרחש למישהו בראש.‬
‫זה נכון.‬
‫היי... אתה עדיין רוצה לבוא מאוחר יותר?‬
‫כן, בטח.‬
‫טוב, אז יש לנו בעיה גדולה.‬
‫מותו הקלימקטי של הנפרופידה.‬
‫הקאט הראשון יצא קצת גרוע.‬
‫מה, אתה לא חושב שפיצחנו את הלובסטר?‬
‫מצחיק. אבל זה לא רק חדשות רעות, בכל אופן.‬
‫אני מצאתי פתרון נוסף.‬ ‫-וב"אני" אתה מתכוון...‬
‫אנחנו, סליחה.‬
‫שום דבר מזה לא היה מתאפשר‬ ‫בלי קינסי לוק המבריקה.‬
‫אני מצטערת, שום דבר ממה, בדיוק?‬
‫כתבתי כמה סצנות נוספות‬
‫שלדעתי ממש יגרמו לדבר הזה לשיר,‬
‫וקינסי ואני כבר צילמנו אחת.‬
‫ואיך זה אפשרי? כל הציוד בואן שלי.‬
‫ובכן, אנחנו... לקינסי היה פתרון חלופי.‬
‫שיט.‬
‫מה יש?‬
‫איבדנו את המזח של מת'יסון.‬
‫כאילו, הוא שקע?‬
‫כאילו, מר פנייה, הבעלים,‬ ‫לא ייתן לנו לצלם שם.‬
‫למה לא?‬
‫הוא לא רוצה להתמודד עם האחריות...‬
‫רואים, יש סיבה לכך‬ ‫שאף אחד לא רוצה לצלם במת'יסון.‬
‫העיר הזאת כל-כך לא מוכנה לפריצה שלה.‬
‫טוב, זה בסדר.‬
‫נמצא משהו אחר, טוב?‬
‫אנחנו חייבים, טוב? זו סצנה מכרעת.‬
‫זה העימות הסופי של הגיבור שלנו ונפרופידה‬ ‫בתוך המאורה שלו, טוב?‬
‫בואו נחשוב על זה ונתאסף מחר, טוב?‬
‫היי, קינס! איפה טיילר?‬
‫הוא אצל חברה שלו הלילה.‬
‫נעדרתי כמה שבועות‬ ‫ופספסתי את כל הרכילות החמה.‬
‫מה יש לך שם?‬
‫אני רוצה להראות לך משהו.‬
‫זה מטריד אותך‬ ‫שאתה לא זוכר חלקים מהילדות שלך?‬
‫אני לא ממש חושב על זה.‬
‫אני חושב שהמוח שוכח זיכרונות ישנים‬ ‫כדי לפנות מקום לחדשים.‬
‫מה את רוצה להראות לי?‬
‫מה אלו?‬
‫הם זיכרונות.‬
‫אני חושבת שאלו הזיכרונות שלך.‬
‫אבל, איך הם הגיעו...‬
‫מה יצר אותם?‬ ‫-אני יודעת שזה לא נשמע הגיוני, אבל...‬
‫אני חושבת שמישהו הוציא אותם מהראש שלך.‬
‫רציתי שתביט בהם כדי לראות‬ ‫אם אתה זוכר משהו לגביהם.‬
‫דאנקן?‬
‫מה זה? מה אתה רואה?‬
‫זה מרגיש כל-כך מוכר, אבל...‬
‫אני לא יודע על מה אני מסתכל.‬
‫אני מרגיש ממש מסוחרר.‬
‫אני מצטערת. זה היה רעיון רע.‬
‫מה היה רעיון רע?‬
‫דאנק? תוכל לעזור לי עם ארוחת הערב?‬
‫כן, תכף אבוא. סלחי לי.‬
‫היי.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫אתה בוהה באותה התמונה של הדג הצלקנתי‬
‫בערך שעה, ואני פשוט תוהה אם עליי לקנא.‬
‫פשוט... משהו מטריד אותי.‬
‫כמו מה?‬
‫מה הייתי מעדיף לעשות במקום שיעורי בית.‬
‫לא חשבתי שאתה עונד שם גורמט.‬
‫סוג של.‬ ‫-לא התכוונתי להביך אותך.‬
‫לא, את לא.‬
‫אני פשוט...‬
‫אני צריך ללכת, למעשה.‬
‫מצטערת, עשיתי משהו לא בסדר?‬
‫לא, בכלל לא. פשוט לא שמתי לב לזמן.‬
‫אתה בטוח?‬ ‫-כן, כמובן.‬
‫טוב, אבל תהיה שם ביום ראשון, נכון?‬
‫ההכנות בשעה שתיים.‬
‫כן, בהחלט.‬
‫אני חייבת להראות לך משהו.‬
‫זה יכול לחכות?‬
‫לא, ממש לא.‬
‫ניסיתי לדבר עם דאנקן על מה שקרה עם אבא.‬
‫אפילו ניסיתי להראות לו את הזכרונות שלו,‬ ‫זה לא עבד.‬
‫מבוגרים לא זוכרים קסם. אנחנו כבר יודעים.‬
‫ודרך אגב, את לא אמורה לעשות דברים כאלה‬ ‫מבלי שנדבר על זה קודם.‬
‫אבל זה לא כמו מה שקרה עם אימא.‬
‫אפילו בזמן שצפה בזיכרון, זה היה כאילו‬
‫המוח לשו לא יכל לעבד את זה או משהו.‬
‫המוח שלי בקודי מעבד את זה.‬
‫אבל היה זיכרון אחד שהוא ממש התקבע עליו.‬
‫על מה אני מסתכל?‬
‫זה אבא וחברים שלו יורדים למערות.‬
‫תסתכל על החלק הבא.‬
‫רואה את האור הכחול?‬
‫משהו קרה לאבא ולחברים שלו במערת היום הזאת.‬ ‫אני רוצה לרדת לשם.‬
‫לבדך, כדי ללכת בעקבות איזה אור כחול מוזר?‬
‫אני לא אלך לבדי.‬
‫אני מבקשת שתבוא איתי.‬
‫לא.‬
‫אנחנו לא יודעים‬ ‫מה ראינו בזיכרון הזה, טיילר.‬
‫אנחנו לא יודעים מה אבא עשה!‬ ‫-בהחלט נראה כאילו שהרג את חבר שלו.‬
‫זה היה רגע. אנחנו לא יודעים מה קרה לפני...‬ ‫או אחר כך!‬
‫אם נרד למערות אז אולי נוכל לקבל תשובות.‬
‫קינסי, מספיק. קינסי!‬ ‫-אבא שלנו לא רוצח!‬
‫סיימתי עם זה.‬
‫מה זה אומר?‬ ‫-זה אומר שסיימתי.‬
‫סיימתי עם אבא,‬ ‫סיימתי עם המפתחות המרושעים האלה!‬
‫הם כולם שלך.‬
‫למה את מתחמקת ממני?‬
‫נינה, זה לא המקום או הזמן לזה.‬
‫היית צריכה לענות לאחד הטלפונים שלי.‬
‫את מסתירה משהו.‬
‫החוצה, עכשיו.‬
‫מה את רוצה ממני, נינה?‬
‫לך ולרנדל יש בדיוק את אותה הצלקת.‬
‫אני יודעת שלא קיבלת אותה בתאונת אופנוע.‬
‫זה מה שזה?‬ ‫-איך קיבלת אותה?‬
‫עשינו את זה לעצמנו, טוב?‬
‫אני, רנדל, מארק וארין...‬
‫בכיתה י"ב, אחרי שחברים שלנו מתו,‬
‫הצמדנו מחתה לוהט לחזה שלנו.‬
‫זו הייתה דרך לזכור אותם.‬
‫אז למה לא פשוט סיפרת לי כששאלתי?‬
‫בגלל שזה לא עניינך, זו הסיבה!‬
‫זה היה דבר פרטי ואינטימי.‬
‫עכשיו, אם תסלחי לי.‬ ‫-בלילה שג'ו מת, איפה היית?‬
‫הייתי בבית.‬
‫לא, את לא.‬
‫הלכתי לבית שלך ודיברתי עם רופוס‬
‫בדיוק לפני שהלכתי לג'ו.‬
‫לא היית שם.‬
‫במה בדיוק את מאשימה אותי, נינה?‬ ‫פשוט תגידי.‬
‫תראי, היה אכפת לי מג'ו.‬
‫עשרים וחמש שנים, נינה,‬ ‫זו פרק הזמן שהכרתי את ג'ו.‬
‫את בעיירה בסך הכול, מה, כמה חודשים?‬
‫אז אל תדברי איתי על זה שאכפת לך מג'ו.‬
‫ממש ניסיתי להיות חברה שלך.‬
‫וואו.‬
‫איך לעזאזל עשית את זה?‬
‫זה...‬
‫אפקט דילוג זמן.‬
‫כן, עבודה מעולה, חבר'ה. זה קסום.‬
‫כאילו, כן, זה מגניב,‬
‫אבל תן לי לציין את המובן מאליו,‬
‫כאילו, למה נפרופידה רודף אחרי אמנדה ביער‬
‫הוא מפלצת ים.‬
‫עברנו על זה כבר, דאגלס, טוב?‬ ‫הוא חי במים וגם ביבשה. לא?‬
‫תראו, מה שאנחנו צריכים להשקיע בו‬ ‫את האנרגיות שלנו‬
‫זה למצוא מיקום חדש‬ ‫לעימות המכריע שלנו. טוב?‬
‫עכשיו, אין רעיונות רעים. קדימה.‬ ‫-אפשר לבנות משהו.‬
‫עם איזה תקציב?‬
‫אפשר לבנות מיניאטורות ולצלם את זה באמבטיה.‬
‫אני חוזר בדבריי, אלו בהחלט רעיונות רעים.‬
‫חשבתי שזה מקום בטוח.‬ ‫-ובכן, אני מצטער דאגלס,‬
‫אבל אנחנו מצלמים סצנה עם מפלצת.‬
‫יש לי רעיון.‬
‫מה אם נצלם במערות היום?‬
‫אני לא חושב שזה רעיון טוב.‬
‫את יודעת שמכנים אותן‬ ‫"מערות הטביעה" מסיבה כלשהי?‬
‫זה באמת לא כזה מפחיד כל עוד נזהרים.‬
‫הייתי שם למטה בעבר,‬ ‫זה מגניב בטירוף!‬
‫לא, יהיה סיפור‬ ‫להוריד לשם את כל הציוד, אז...‬
‫היו שמועות שהמקום הזה היה מתקן ממשלתי.‬
‫מה אם יש שם קרינה או משהו?‬
‫אני לא רוצה לגדל יד שלישית.‬
‫אתם כאלה הורסי מסיבה עכשיו. בחייכם!‬
‫אני אוהב את הרעיון, למעשה.‬
‫אני מתכוון, איפה חוש ההרפתקה שלכם?‬
‫כן, אמרת בעצמך,‬
‫אתה לא רוצה שזה יראה‬ ‫כמו סרט ביתי זול וחובבני, נכון?‬
‫טוב, ברור.‬
‫טוב, אלא אם למישהו יש רעיון טוב יותר,‬ ‫אני בעד מערות הים.‬
‫טוב, מערות היום. בואו נעשה זאת.‬
‫טוב...‬
‫טוב.‬
‫אולי זה מצב דמוי נרניה.‬
‫זה נראה בדיוק כמו העולם שלנו.‬
‫בוקר טוב, ילד.‬
‫רוצה דגני בוקר?‬
‫מצאת את המפתח! זה מצוין.‬
‫מצאתי את השידה הזאת במרתף לפני כמה שבועות.‬
‫אין שום דבר קסום לגביה.‬ ‫-ובכן, עדיין לא.‬
‫חכה שאני אטפל בה.‬
‫היי, אימא, יש לנו פנסים?‬
‫נסי את הארון למעלה. למה את צריכה אותם?‬
‫הלו?‬
‫היי. זה הבלש מוטוקו.‬
‫כן. היי, בלש.‬
‫- ראיות -‬
‫לא מצאנו סימנים לפריצה.‬
‫אין שוד, אין טביעות אצבע על השקית‬ ‫חוץ משל ג'ו או שלך‬
‫אין ראיות פיזיות‬ ‫שלא מתאימות לזה שהרג את עצמו.‬
‫ראיינו כמה אנשים שהיו קרובים אליו‬
‫וכולם תיארו שהיה בודד.‬
‫סוף השבוע הקרוב‬ ‫היה יום השנה למותה של אשתו.‬
‫אתה סוגר את זה כהתאבדות?‬
‫כן.‬
‫טוב.‬
‫זהו זה?‬
‫לא מצאתי כאן שום דבר.‬
‫רק כמה תמונות מכשייעץ לספר השנה.‬
‫בהתחשב בזה שהן כבר לא ראיות,‬ ‫את מוזמנת לקחת אותן.‬
‫תודה.‬
‫היי, דוד דאנקן,‬ ‫רוצה לצאת החוצה ולסייר?‬
‫הלוואי שיכולתי, חבר, אבל לא עכשיו.‬
‫אני מצטער,‬ ‫אני עדיין נאבק במיגרנה הזאת.‬
‫אני חושב שאני כמעט בצד השני.‬
‫אני אצטרך לדחות, טוב?‬
‫טוב.‬
‫אני אהיה בחוץ. מקווה שתרגיש טוב יותר.‬
‫שלום, בודי.‬
‫מה את רוצה?‬
‫אתן לך הזדמנות אחרונה לתת לי את המפתחות.‬
‫לעולם לא.‬
‫ואני יודע שאת לא יכולה לקחת אותם מאיתנו.‬
‫אין לך מושג מה הולך לבוא.‬
‫זה יהרוס את המשפחה שלך‬ ‫ואתה תהיה האחראי לזה.‬
‫שלא תאמר שלא הזהרתי אותך.‬
‫מה לעזאזל קרה?‬ ‫-אני לא יודע, כל האגף בוער.‬
‫- מסיבת יום‬ ‫בואו למזוג כוס לחיי ג'ו!!! -‬
‫- אהיה שם -‬
‫היי, אני זז. כאב הראש סוף-סוף נרגע, אז...‬
‫מה זה כל זה?‬
‫אני מחפשת משהו.‬
‫אפשר לעזור?‬
‫אני אפילו לא יודעת מה אני מחפשת.‬
‫אבל... אני לא משוגעת.‬
‫מי אמר שכן?‬
‫אלי. אני חושבת שהרסתי את היחסים איתה.‬
‫האשמתי אותה במשהו, ואני לא יודעת.‬
‫אולי היא סיפרה את האמת.‬ ‫-האמת לגבי מה?‬
‫רציתי לדעת לגבי הצלקת שיש לה.‬
‫בדיוק אותה הצלקת שלרנדל הייתה.‬
‫זוכר את זה?‬
‫ממש כאן, ליד עצם הבריח?‬
‫לא ממש.‬
‫עוד דבר שאתה לא זוכר?‬
‫אני לא יודעת, אולי התשובה לא בקופסה הזאת.‬
‫אני פשוט יודעת...‬
‫שמשהו מרגיש כאן לא נכון.‬
‫לדעתי את צריכה שנת לילה טובה.‬
‫אני בטוחה שזה נכון.‬
‫למה שלא נאסוף את הילדים,‬
‫אקח את כולנו לבוסטון ללילה,‬
‫בריאן ואני נוציא את הילדים,‬ ‫ואת תוכלי לנוח.‬
‫תודה.‬
‫אבל, אתה יודע, אני בסדר כאן.‬
‫טוב.‬
‫נדבר בבוקר.‬
‫בטח.‬
‫אין מצב.‬
‫בחיי, זה ממש מרגיש כאילו‬
‫שאיזה יצור מעולם אחר‬ ‫יכול להסתתר כאן, נכון?‬
‫בדיוק. קדימה!‬
‫עכשיו, זה מגניב.‬
‫כלומר, קצת מפחיד, אבל ממש מגניב.‬
‫די מדהים, נכון?‬
‫כן, זה מדהים.‬ ‫-כן.‬
‫הרציף של מת'יסון זה סתם‬ ‫זיכרון ממש מביך כרגע.‬
‫טוב, מה אם נשים את המצלמה כאן?‬
‫נוכל לתפוס צילום של הכניסה הדרמטית הזאת.‬
‫זה מושלם! בנוסף נוכל לקלוט‬ ‫את כל התאורה שנחמדה הזאת מאחור.‬
‫שנתארגן?‬ ‫-כן.‬
‫קינסי, החצובה אצלך? קינסי?‬
‫אני חושבת שכדאי שנמשיך.‬
‫מה? לא... המקום הזה מושלם!‬
‫יש מיקום טוב יותר בהמשך.‬
‫כן, אני לא יודע לגבי זה.‬ ‫המנהרה נראית קצת...‬
‫קשוחה לקרסוליים. ורטובה.‬
‫כן, ונצטרך לסחוב את כל הציוד לשם.‬
‫כן, חבר'ה, ברצינות, אני...‬ ‫אני לא רוצה שמישהו ייפגע,‬
‫ואני לא חושב שיש לי כאן קליטה.‬
‫תראו, אני אומרת לכם שזה בטוח.‬
‫וזה יהיה לגמרי שווה את זה.‬
‫תבטחו בי.‬
‫נשמע שהיא יודעת על מה היא מדברת, חבר'ה.‬
‫בשביל נפרופידה, כן?‬
‫קינסי, חכי רק רגע.‬
‫אחריך.‬
‫לעולם אל תטילי שוב ספק‬ ‫במחויבות שלי לאומנות שלי.‬
‫רק אמרתי את זה כי אתה זה שהתעקש לצלם‬
‫מחנות הרהיטים של אבא שלך.‬
‫זו הייתה הזווית הכי טובה, בסדר?‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫קח את הראש.‬ ‫-חבר'ה.‬
‫יו, חבר'ה. ‬
‫כאן.‬
‫היי, חכו רגע, טוב?‬
‫הולי שיט!‬
‫אלוהים.‬
‫כן, טוב.‬
‫כן, צדקת, קינסי.‬
‫וואו, דאג נתן את הסכמתו.‬
‫זו, ידידיי, מערת ניסים.‬
‫אמרתי לכם.‬
‫אני יכול לראות את נפרופידה‬ ‫זוחל מכאילו, ממש משם.‬
‫אני אוהבת את זה.‬
‫מה אתה חושב, סקוט?‬
‫אה, סליחה, אני...‬
‫פשוט התאמנתי על נאום האוסקר בראש שלי.‬
‫טוב, בואו נעשה זאת. תתארגנו.‬
‫אני יכול להתרגל למאורה.‬
‫מה לעזאזל...‬
‫אני לא מבינה איך...‬
‫חבר'ה?‬
‫מה קורה כאן?‬
‫שיט.‬ ‫-אני חושב שהגאות מגיעה.‬
‫אבל כבר טיפסנו כל-כך רחוק.‬ ‫איך זה מגיע עד לכאן?‬
‫ובכן, זה האוקיינוס, דאג. הוא די גמיש, לא?‬
‫תאספו הכול, אנחנו עוזבים עכשיו.‬
‫בחיי, זה ממש לא טוב.‬
‫איפה קינסי? קינסי!‬
‫אני אלך להביא אותה.‬ ‫-אני אביא אותה. תצאו מכאן.‬
‫לא, נאנחנו נחכה!‬ ‫-לא, זה רק שם את כולם בסיכון.‬
‫צאו מכאן! אני אפגוש אתכם. קינסי!‬
‫הוא יהיה בסדר.‬ ‫-קינסי!‬
‫אי אפשר לחכות, חייבים לזוז!‬
‫מה לגבי הציוד שלנו?‬
‫תעזבו הכול, נצטרך לשחות.‬
‫זה מוצף, כל הדרך למערה השנייה. קדימה!‬
‫לא...‬ ‫אני לא חושב שאני יכול לעשות זאת, בסדר?‬
‫אולי אם נטפס מספיק גבוה...‬ ‫-אין מספיק גבוה, דאג, טוב?‬
‫המקום הזה מתמלא והוא מתמלא מהר. טוב?‬
‫אם לא נלך עכשיו, אני מבטיח לך שנטבע.‬
‫עכשיו, אני וזיידי נעזור לך. קדימה.‬
‫תעזוב את הנעליים שלך, דאג! בוא נלך!‬
‫קינסי! קינסי, קדימה, חייבים ללכת.‬ ‫המערה מוצפת.‬
‫קינסי, חייבים ללכת. מה את עושה?‬
‫עזוב אותי!‬
‫טוב.‬ ‫-טוב, לאט ובזהירות.‬
‫אלוהים. זה קר! זה ממש קר!‬
‫חייבים לשחות למערה השנייה. היא קרובה.‬
‫הנה היא. קדימה.‬
‫טוב.‬
‫בשלוש, טוב? פשוט קח נשימה עמוקה‬ ‫ואל תפסיק לשחות.‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬
‫אלוהים!‬
‫טוב...‬
‫קינסי, המערה מוצפת!‬
‫אם לא נלך עכשיו, שנינו נמות.‬
‫קדימה, בבקשה.‬
‫קינסי, בואי.‬
‫בואי.‬
‫שיט.‬
‫אמרתי לך.‬
‫אנחנו יכולים לעשות זאת.‬
‫הפנס שלי חסין-מים. אני אלך ראשונה.‬
‫אלוהים, עברתי את זה.‬ ‫לא מאמין שעברתי את זה.‬
‫מה לגבי גייב וקינסי?‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן, רק עוד קצת.‬
‫אני לא חושב שנעבור את זה.‬ ‫-כן, אנחנו כן.‬
‫קינסי!‬
‫זה היה כיף.‬
‫למה לא אמרת לנו שזה עלול לקרות?‬ ‫-לא ידעתי!‬
‫למרות שאת כזאת מומחית מערות?‬
‫כולנו יכולנו למות!‬
‫אני יודעת, אני מצטערת.‬
‫אני כל-כך מצטערת, אבל לפחות כולנו חיים.‬
‫איבדנו את כל הציוד שלנו!‬
‫אז? אנחנו נחליף אותו! אני אחליף אותו!‬ ‫-עם איזה כסף?‬
‫קינסי, את יודעת כמה שעות של הגשת גלידה‬
‫לקח לי לקנות את כל זה?‬
‫אמרת שרצית מיקום טוב, אז רק...‬
‫בולשיט! השארת אותנו שם למטה!‬
‫בכלל היה אכפת לך מהסרט?‬ ‫למה אנחנו בכלל כאן?‬
‫יש לי יותר דאגות מהסרט הטיפשי הזה, טוב?‬
‫מעולם לא הייתי צריך לבטוח בך.‬
‫מעולם.‬
‫הצלת שם את חיי.‬
‫אתה יודע את זה, נכון?‬
‫הייתי טובעת.‬
‫ובכן, אני בטוח שהיית עושה‬ ‫את אותו הדבר עבורי.‬
‫חוץ מזה, אני לא ממש יכול להאשים אותך.‬ ‫כלומר, הדלת הזאת הייתה...‬
‫מה לעזאזל היה הדבר הזה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אני חושבת שזה קשור לקסם, ולמפתחות.‬
‫מה, אולי יש לך מפתח שפותח אותה?‬ ‫-לא.‬
‫אני... אין לי משהו.‬
‫אפילו אין לי את הסאווינים יותר.‬
‫פשוט... תני להם זמן, הם ייתגברו על זה.‬
‫בטח.‬
‫מעולם לא הייתי צריכה לאלץ אתכם לרדת לשם.‬
‫לא אילצת אותנו לעשות דבר.‬
‫אני כן. שיקרתי לגבי זה שהכרתי את המערה.‬
‫טוב, אני לפחות שמח שעשינו זאת.‬
‫ברצינות. אחרת מה הייתי עושה היום?‬
‫מצלם סצנה גרועה במרתף של דאג?‬ ‫שיעורי בית?‬
‫כאילו, אני נרגש להיות בחיים עכשיו!‬
‫ולא רק בגלל שכמעט טבענו, אבל את פשוט...‬
‫יש לך את ההשפעה הזאת על אנשים.‬
‫יש לך אנרגיה שאני חושב‬ ‫שכולנו היינו הולכים בעקבותיה, לכל מקום.‬
‫כלומר, אני הייתי.‬
‫את קשוחה.‬
‫אני לא מרגישה קשוחה.‬
‫אני אוהב את הקינסי הזאת.‬
‫- ג'קי // 14:28‬ ‫איפה אתה? -‬
‫- ג'קי // 14:28‬ ‫טיילר, למה אתה לא עונה? -‬
‫היי, מה אתה עושה כאן, אחי?‬
‫למה אתה מתכוון?‬
‫המירוץ מתרחש ממש עכשיו.‬
‫גם אתה לא שם, אחי.‬
‫ג'קי לא בנתה עליי, אחי.‬
‫היא ציפתה לך.‬
‫אני בטוח שהכול בשליטתה.‬
‫בדיוק כמו כל דבר אחר.‬
‫רגע אחד... חשבתי שאתם מסתדרים,‬
‫מה קורה?‬ ‫-אתה יודע, אני חושב שאקח עוד משקה.‬
‫- ג'קי // 14:28‬ ‫הלו? -‬
‫היי, לוקסטאר!‬
‫אנחנו מתגעגעים אלייך בקבוצה, גבר.‬
‫לא בטוח שזה נכון, אבל גם אני מתגעגע אליכם.‬
‫רואה, אתה כבר מתרכך, אחי!‬
‫אני וחאבי עושים כזה דבר‬ ‫שפעם בשלושה ימים, אנחנו אוכלים רק בשר.‬
‫ממש מתחילים לראות את ההבדל, למעשה.‬
‫מי זאת?‬
‫אז,‬
‫איפה בחורה יכולה להשיג כאן משקה?‬
‫את יכולה לקחת את שלי.‬
‫מה זה, וודקה וויטמינצ'יק?‬
‫מה אני יכול להגיד? הגוף שלי הוא מקדש.‬
‫כן, אני רואה את זה.‬
‫את יודעת, אפשר...‬ ‫אפשר להשיג לך משהו טוב יותר.‬
‫בואי איתי.‬
‫ממזר בר-מזל.‬
‫ממש ככה.‬
‫דיברנו מוקדם מדי.‬
‫אחי, ג'קי ודה הרגע הגיעה.‬
‫מי זו ג'קי ודה?‬
‫היא...‬ ‫-כמובן.‬
‫אני מבינה.‬
‫אנחנו נתראה.‬
‫אני מצטערת שלא זכינו לבלות יותר זמן ביחד.‬
‫אני לא מאמינה.‬ ‫-ג'קי...‬
‫ידעתי כמה שזה היה חשוב לי,‬ ‫כמה שזה היה חשוב למר רידג'וויי.‬
‫תבטחי בי, אני עושה לך טובה.‬
‫להבריז ממשהו שידעתי שחשוב לי,‬ ‫זו טובה?‬
‫מוטב מוקדם מאשר מאוחר.‬
‫תראה, אני יודעת שאתה עובר הרבה כרגע...‬
‫אבל הלוואי והיית מספר לי.‬
‫את לא יכולה להבין, באמת שלא.‬
‫טוב.‬
‫אני מבינה אותך עכשיו?‬
‫ג'קי, מה את עושה?‬
‫בוא נשחק קצת פינג-פונג בירה.‬
‫לא, אולי כדאי שנתאבק!‬ ‫-לכי הביתה.‬
‫לא, אני נהנית. אתה תלך.‬
‫מגיע לך טוב יותר.‬
‫ובכן, לפחות אנחנו מסכימים על משהו.‬
‫היי.‬
‫איך הלך עם מה-שמה?‬
‫ממש מעולה.‬
‫אני רואה.‬
‫לא תיתן לי לשתות את זה לבד, נכון?‬
‫הנה את!‬
‫אני פורקת.‬
‫אני יכולה להישבע שהיו לי יותר ארגזים.‬ ‫-את בסדר?‬
‫ראית משהו מוזר?‬
‫המפתחות שלך כולם בנמצא?‬
‫מה קרה לך?‬ ‫-האישה מהבאר חזרה!‬
‫היא חזרה? איפה?‬
‫בחוץ!‬
‫היא אמרה שמשהו רע‬ ‫הולך לקרות לכל המשפחה שלנו‬
‫ושזו תהיה אשמתי.‬
‫רע כמו מה?‬ ‫-היא לא אמרה לי!‬
‫זה בסדר, בחורצ'יק.‬
‫היא פשוט ניסתה לאיים עליך‬ ‫כדי שתיתן לה את מה שהיא רוצה.‬
‫תראה, אני לא פוחדת ממנה‬ ‫וגם אתה לא צריך לפחד.‬
‫היא לא יכולה לקחת מאיתנו את המפתחות.‬
‫בסדר. אבל אני לא עוזב אותך הלילה.‬
‫זה אומר שתעזור לי להביא ארגזים מהמרתף?‬
‫בסדר.‬
‫בוא.‬
‫איפה אתה עכשיו?‬
‫העיר התחתית של מת'יסון היפהפייה.‬
‫לא.‬
‫אתה במקום אחר.‬
‫סליחה, אני פשוט...‬
‫סוג של... סוג של לילה מוזר.‬
‫מגיע לך ליל הפסקה מהתיעוב העצמי שלך.‬
‫אתה לא חושב?‬
‫מאיפה את?‬
‫לי לא אכפת.‬
‫גם לך לא צריך להיות.‬
‫רואה?‬
‫כמה משחרר זה כשאתה יכול לצאת לעצמך מהראש?‬
‫רוצה להיכנס?‬
‫בטוחה שכדאי לך לנהוג?‬
‫מי אמר משהו על לנהוג?‬
‫אני צריך...‬
‫אני צריך ללכת הביתה.‬
‫טוב.‬
‫החלטה שלך.‬
‫אני בכלל לא... לא יודע את השם שלך.‬
‫זה דודג'.‬
‫תרגום כתוביות: רביב רייז‬