‫שלום?‬
‫שמעת את זה?‬
‫זה מגיע מהפסנתר.‬
‫בסדר...‬
‫רגע, אנחנו...‬
‫צריכים לחשוב על זה.‬ ‫-אלה הלחישות, בדיוק כמו שבודי אמר.‬
‫גם אתם שומעים את זה?‬
‫מה מצאתם?‬
‫אימא עדיין ישנה.‬
‫תראי לי.‬
‫אני חושב שכבר ראיתי אותו איפשהו.‬
‫מה ראית?‬
‫אני יודע מה הוא פותח. זה שם.‬
‫רק... תפסיק.‬
‫אנחנו צריכים להוריד מלמעלה‬ ‫את הקופסה החומה עם העיטורים.‬
‫ראיתי אותה כשפרקנו את הארגזים.‬
‫אברקדברה?‬
‫נראה לי שהיא מקולקלת.‬
‫כולנו שומעים את הלחישות עכשיו.‬
‫מה זה אומר?‬
‫זה אומר שכולנו יכולים להיות שומרי המפתחות!‬
‫האישה מהבאר לא יכולה לקחת אותם מאיתנו.‬
‫אני כבר לא לבד.‬
‫לא היית לבד, ילדון.‬
‫לא ראינו אותה כבר יותר משבועיים.‬
‫אז מה? יכול להיות שבעולם שלה‬ ‫עברו רק חמש דקות.‬
‫היא יכולה להיות בת 10,000 שנים!‬
‫בסדר, בודי.‬
‫והיא עדיין שם.‬ ‫-כן.‬
‫בסדר. ליתר ביטחון, נחלק את המפתחות בינינו.‬
‫איפה השאר?‬
‫כאן.‬
‫מפתח הראש, מפתח המראה ומפתח הרוח.‬
‫קינסי, קחי את המפתח החדש של תיבת הנגינה,‬
‫בודי, אתה תשמור אצלך‬ ‫את מפתח הרוח ואת מפתח המראה,‬
‫ואני אקח את מפתח הראש.‬ ‫-כן!‬
‫יופי. תשמרו אותם עליכם.‬
‫ודרך אגב, לפני שאנחנו משתמשים במפתחות,‬ ‫כולנו צריכים להסכים על זה.‬
‫תפסיק לחלק פקודות! נסתדר בעצמנו.‬
‫כן, את במצב מצוין.‬
‫אני לא מפחדת, אבל אני עדיין רציונלית.‬ ‫אז תסתום את הפה, טיילר.‬
‫חוץ מזה, גם אתה משתמש במפתחות.‬
‫השתמשת במפתח הראש כדי להתקרב לג'קי.‬
‫נכון?‬
‫בסדר, מצחיק מאוד.‬
‫טיילר...‬
‫תסטור לעצמך בפרצוף.‬
‫אני לא מאמינה!‬ ‫-איך עשית את זה?‬
‫נראה לי שזו תיבת הנגינה.‬ ‫טיילר, פתח את הפה.‬
‫רגע, תני לי לנסות.‬
‫קינסי,‬
‫תעשי סלטה לאחור.‬
‫אני הכנסתי את המפתח לתיבה...‬
‫אז היא מצייתת רק לי.‬
‫בודי,‬
‫תחטט באף.‬
‫אלוהים... לא!‬
‫הדברים האלה...‬
‫הם לא צעצועים. הם כלי נשק.‬
‫אז לא נשתמש בהם אלא אם כן נזדקק להם.‬
‫אולי הם גם וגם?‬
‫בחייך.‬
‫אני לא לבד.‬
‫עכשיו אנחנו שלושה.‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫בוקר טוב, אימא.‬
‫אימא?‬
‫בוקר טוב.‬
‫את בסדר?‬
‫כן, פשוט לא ישנתי טוב בלילה.‬
‫ארבעה טכנאים שונים בדקו את התנור,‬
‫ואף אחד מהם לא מצא שום בעיה.‬
‫אני פשוט לא מבינה.‬
‫זו כנראה סתם תקלה.‬
‫היום אתה חוזר לקבוצת ההוקי, נכון?‬
‫למעשה, אני לא חוזר.‬
‫למה אתה לא חוזר?‬ ‫-אני שחקן ספסל, אימא. לא אחסר לאף אחד.‬
‫אבל אתה אוהב הוקי.‬ ‫-אפשר טוסט?‬
‫כן.‬ ‫-תודה, ביי.‬
‫כבר דיברתי עם המאמן. זה בסדר.‬ ‫-היי, אימא. ביי, אימא.‬
‫אל תשכחו, דאנקן בא הערב לסוף השבוע!‬
‫בודי, אתה תפספס את האוטובוס.‬
‫מה עשית במחסן?‬
‫כלום.‬
‫אכלת משהו?‬ ‫-אוהב אותך, אימא.‬
‫אוהבת אותך.‬
‫נתניאל!‬
‫אני לא מאמינה שהתחלת לצפות בלעדיי.‬
‫אני מקווה שלא שמתי יותר מדי חמאה‬ ‫על הפופקורן.‬
‫אין דבר כזה.‬
‫אלוהים...‬
‫הרסתי את זה.‬ ‫-מה? לא, ממש לא.‬
‫המשחק שלך מעולה, בייחוד עם הצרחה שהוספנו.‬
‫הקפאת לי את הדם.‬
‫הבעיה היא כל השאר.‬
‫זה לא מה שקיווית לו?‬
‫בואי נאמר ככה, גם אם קיוויתי שתצא לי‬ ‫פרסומת למכוניות משומשות,‬
‫הזבל הזה עדיין מזעזע.‬
‫זו רק גרסה ראשונית.‬ ‫-ראשונית? היא פרה-היסטורית.‬
‫אתה מתחרט על ההחלטה שלך‬ ‫ללהק מחדש, קוונדפוק?‬
‫למעשה, לא.‬ ‫בדיוק התפעלתי מהכישרון של קינסי.‬
‫במאי שמסתנוור‬ ‫מהכוכבנית שהוא שוכב איתה. קלאסי.‬
‫עדן, תתחפפי.‬
‫חבל שאין שום קשר בין תשוקה לכישרון.‬
‫צר לי לבשר לך,‬
‫אבל הרצון להיות במאי לא הופך אותך לבמאי.‬
‫אתה סתם חובבן יומרני ממוצע,‬
‫וזה כל מה שתהיה אי פעם.‬
‫"ממוצע" היא מילת המפתח.‬
‫עזבי. אין טעם.‬
‫אני ממהרת לאימון ריצה, אבל תבואו אליי‬ ‫אחרי הלימודים? נמיין חולצות.‬
‫כן, בטח.‬
‫לוגאן, אולי תמציא תירוץ‬ ‫ולא תבוא לג'קי אחרי הלימודים?‬
‫אם לא אבוא, מי יוודא שהמידות לא יתערבבו?‬
‫אתה רוצה קצת זמן לבד איתה? בכיף.‬
‫יש לי הרגשה שגם היא תשמח.‬
‫היא אמרה משהו?‬
‫לא. אנחנו חברים כבר הרבה זמן,‬ ‫אני פשוט יודע.‬
‫זה לא קורה לה הרבה.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫היא לא כמו עדן או כמוני, אתה יודע.‬
‫היא בררנית.‬
‫ומתברר שהיא בחרה בך.‬
‫אל תפשל.‬
‫אני לא אפשל.‬
‫תצטרכי להשיג טרמפ ממישהו אחר‬ ‫אחרי הלימודים. אני הולך לג'קי.‬
‫מה?‬
‫אני שומרת עליה.‬
‫אמרת לשמור אותם עלינו, לא?‬ ‫-דיברתי על המפתחות.‬
‫סליחה. בפעם הבאה תקבע כללים ברורים יותר.‬
‫אל תהפכי אותי לבחור הזה, קינסי.‬
‫זה קל. אל תהיה הבחור הזה.‬
‫זה היה אגרסיבי.‬
‫את בסדר?‬
‫נמאס לי מבריונים.‬
‫כן, אני...‬
‫למדתי להשלים עם העובדה‬ ‫שהם חלק משרשרת המזון בתיכון.‬
‫אז אתה פשוט מקבל את היחס של עדן כלפיך?‬
‫זה כמו זיהום אוויר,‬
‫אין לי ממש מה לעשות בקשר לזה.‬
‫אתה יודע, אנחנו לא חסרי אונים.‬
‫עומדים לרשותנו כלים מסוימים.‬
‫כלים שפותחים דלתות ואפשרויות.‬
‫ו...‬
‫על מה בדיוק חשבת?‬
‫זה מפתח חדש?‬
‫כן. מצאנו אותו אתמול בלילה.‬
‫הוא...‬
‫הוא גורם לכל שיר שתרצי‬ ‫להיכנס לראש של האויבים שלך?‬
‫זה ניחוש ספציפי מוזר מאוד.‬
‫אני צודק, נכון? איזה שיר נבחר?‬
‫אולי השיר של צ'ומבוומבה?‬
‫זה טוב יותר. תראה.‬
‫עדן הוקינס...‬
‫תיפלי על הפרצוף.‬
‫קומדיה פיזית זה לא דבר קל, חבר'ה.‬
‫נראה לי שהצלחתי.‬
‫כן, הצלחת!‬
‫זה היה מדהים.‬
‫אבל זה בכלל לא הזיז לה.‬
‫אין מצב.‬
‫רגע, איך... את...‬
‫יש לו קצר בשכל, מסכן.‬ ‫-תקשיב, גייב, לא ראית את מה שאתה חושב...‬
‫מה לדעתך ראית עכשיו?‬
‫אני לא יודע. אני חושב שראיתי אתכם...‬
‫הופכים את עדן הוקינס לבובה על חוט.‬
‫זה די מדויק, כן.‬
‫זו מתיחה, נכון? ברור שכן!‬
‫איך שכנעתם את עדן?‬
‫לא, היא בחיים לא הייתה מצליחה לעשות את זה.‬ ‫היא לא שחקנית טובה מספיק.‬
‫זה אמיתי, אבל אסור לך לספר לאף אחד.‬
‫בחייך, את טוענת‬ ‫שאם את מדברת לתוך הדבר הזה, היא...‬
‫עושה כל מה שאני אומרת.‬
‫צריך רק להכניס את המפתח ולסובב אותו.‬
‫בסדר. תני לי לנסות.‬
‫עדן הוקינס, תעמדי.‬
‫תעלי על השולחן.‬
‫מה קורה פה?‬
‫תעשי מלאך שלג.‬
‫תתיישבי.‬
‫תתהפכי.‬
‫תשחי שחיית חזה.‬
‫לא!‬
‫מה קורה לי?‬
‫אני לא מאמין! זה אשכרה קורה!‬
‫אלוהים.‬ ‫-מצחיק.‬
‫בואו נכריח אותה לעשות משהו אחר.‬ ‫-תן לי.‬
‫נראה לי שזה מספיק. בסדר?‬
‫מה?‬ ‫-מה?‬
‫לא, זה מדהים.‬ ‫ועדן היא הכי גרועה שיש, אז...‬
‫כן, היא איומה,‬
‫אבל נראה לי שהתעללנו בה מספיק.‬
‫בסדר? בואו נסתפק בניצחון הזה ונלך לשיעור.‬
‫זה מה שחלמנו עליו, ו...‬
‫כן, אולי, אבל יש גבול.‬ ‫-היי, אל תיגע!‬
‫חשבתי שהמטרה הייתה להתנקם בה‬ ‫על מה שהיא אמרה לי.‬
‫נכון. זו עדיין המטרה.‬
‫בסדר, קינסי, אז אני אומר לך שהספיק לי.‬
‫עזבי אותה.‬
‫קינסי, בבקשה.‬ ‫-היא קמה ומתנקה. זה עכשיו או לעולם לא.‬
‫זה דפוק. אתם משוגעים.‬
‫תודה שהסכמת להיפגש.‬
‫רק רציתי לשמוע ממך מה שלום טיילר.‬
‫הבוקר הוא אמר לי שהוא פורש מקבוצת ההוקי.‬
‫הוא מחליק מגיל שבע.‬
‫טוב, אולי הוא עסוק בגלל אירוע ההתרמה.‬
‫אירוע התרמה?‬
‫כן, מרוץ חמישה ק"מ.‬
‫למימון חקר הסרטן.‬
‫הוא לא אמר לי כלום על זה.‬
‫כן.‬
‫אני מארגן את המרוץ כבר שנים.‬
‫טיילר עוזר לי.‬
‫הוא ועוד כמה תלמידים.‬
‫הם עובדים כל יום בגיוס תרומות ונותני חסות.‬
‫אני שמחה לשמוע.‬
‫אני פשוט מרגישה שהוא התרחק ממני נורא.‬
‫כן, טוב...‬
‫מרגש לראות כמה גמיש המוח של בני נוער.‬
‫הם לא דורכים במקום.‬ ‫הם מחליפים תחומי עניין.‬
‫אל תדאגי, נינה, טיילר משגשג.‬
‫אני מרגיש שהוא במקום טוב יותר.‬
‫סליחה.‬
‫הלו?‬
‫כן, מדברת נינה לוק.‬
‫סליחה, מה הוא עשה?‬
‫אני מבטיחה, אתה לא בצרות, בסדר?‬
‫אבל אני צריכה לדעת‬ ‫למה הבאת פטיש נפחים לבית הספר.‬
‫להגנה.‬
‫הגנה? מפני מי? מי לדעתך רוצה לפגוע בך?‬
‫את לא תביני.‬
‫הלוואי שתביני, אבל את לא יכולה.‬
‫אני אגן עליך, מתוק שלי.‬
‫שום דבר לא יפגע בך, אני מבטיחה.‬
‫- לא סביר -‬
‫נו כבר.‬
‫זו אפליקציה של כדור קסם?‬
‫אולי.‬
‫מה שאלת אותו?‬ ‫-אני לא מגלה.‬
‫בחייך, לא סיפרתי לאף אחד‬ ‫שחשבת שג'ורג' אליוט זה גבר.‬
‫עכשיו באמת לא אגלה לך.‬ ‫את מנסה לסחוט אותי בגלל אי הבנה נפוצה.‬
‫אין סיכוי.‬
‫בסדר.‬
‫אני לא בוטחת במגידי עתידות ממילא.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫אני חושבת שמגידי עתידות הם לעצלנים‬ ‫שנותנים ליקום להכתיב להם את גורלם.‬
‫אם אתה רוצה שמשהו יקרה,‬
‫תגרום לו לקרות.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫מה קרה?‬
‫- ריקוד ארוטי בקפטריה -‬
‫מה לעזאזל היא עושה?‬
‫לסרטון הזה יש כבר יותר מ-3,000 צפיות.‬
‫עדן אוהבת תשומת לב,‬ ‫אבל למה שהיא תעשה דבר כזה?‬
‫משהו לא בסדר. אני הולכת לבדוק מה שלומה.‬ ‫-כן, ברור.‬
‫אסמס לך אחר כך.‬
‫היי, תוריד את הנעליים... הרטובות.‬
‫שלום? זאת אני, אלי.‬
‫אוי, אלוהים. אלי.‬
‫זאת אני.‬
‫מצטערת. אני ממש מצטערת.‬
‫רופוס שכח כאן חייל צעצוע,‬ ‫והוא התחרפן לגמרי.‬
‫דפקתי, אבל לא הייתם בבית,‬ ‫אז השתמשתי במפתח של רופוס.‬
‫אלי, את לא יכולה פשוט להיכנס לבית שלי.‬
‫היית צריכה להתקשר אליי.‬
‫את צודקת. אני ממש מצטערת.‬
‫אני פשוט...‬
‫בכל מה שקשור לרופוס,‬ ‫אני לא חושבת בצלילות לפעמים.‬
‫זה בסדר.‬
‫מה?‬
‫הצלקת שלך.‬
‫סליחה שנעצתי מבט.‬
‫איך זה קרה?‬
‫זה קרה לי בילדותי.‬
‫נפלתי מהאופניים.‬
‫בפעם הראשונה שרכבתי בלי גלגלי עזר,‬ ‫נפלתי ישר לשיח קוצני.‬
‫זה בטח כאב.‬
‫כן, מאוד.‬
‫אני חייבת לזוז. שוב, אני ממש מצטערת.‬ ‫אני מבטיחה שאתקשר מראש בפעם הבאה.‬
‫ביי.‬
‫יש לנו מפתח קסום!‬
‫היי, תהיה בשקט. רק במקרה גילית על זה.‬
‫נכון, סליחה.‬ ‫אבל עכשיו אני יודע, ואני רוצה לדעת עוד.‬
‫במשפחה שלי קוראים לזה "שאלות רציניות".‬
‫תשאל.‬
‫בסדר. שאלה רצינית:‬
‫איך מצאת אותו?‬
‫אפשר לומר שהוא קרא לי.‬
‫בסדר...‬
‫למה הוא קיים?‬
‫איך הוא נוצר, לדעתך?‬
‫לאבות אבותיי היה חוש הומור חולני?‬
‫ואולי...‬
‫את נצר לשושלת מכשפים ומכשפות.‬
‫עוד יותר טוב.‬ ‫-כן, אהבתי.‬
‫בפעם האחרונה שבדקתי,‬ ‫לסרטון של עדן היו 7,000 צפיות.‬
‫מגיע לה.‬
‫אני מעדיפה לומר שהיא הרוויחה את זה ביושר.‬
‫בסדר. כן, אהבתי.‬
‫היא עבדה קשה, וזה הפרס שלה על מפעל חיים.‬
‫אז למה החלטת לעבור לאקדמיית מת'יסון?‬
‫לא החלטתי. ההורים שלי העבירו אותי‬ ‫מביה"ס הקודם שלי בפילדלפיה.‬
‫הם...‬
‫הם מתגרשים.‬ ‫-אני מצטערת.‬
‫זה מה יש.‬
‫כן. אבא שלי תמיד בנסיעות, ו...‬
‫אימא שלי חושבת שהלימודים בפנימייה‬ ‫"יעשו לי טוב", אז...‬
‫תרגום: היא יכולה להעמיד פנים‬ ‫שהיא שוב בת 25.‬
‫בכל אופן...‬
‫אם זה עוזר...‬
‫אני שמחה שאתה כאן.‬
‫זה עוזר מאוד.‬
‫תודה, קינסי.‬
‫מה המצב, אחי?‬
‫אנחנו צריכים לדבר.‬
‫כן. בסדר.‬
‫טוב, אז נתראה מחר.‬
‫ביי.‬
‫נתראה.‬
‫אתה יכול להוריד‬ ‫את רמת הכעס שלך ב-90 אחוז?‬
‫תני לי את המפתח.‬
‫אלוהים.‬
‫אני רציני. בודי ישמור עליו,‬
‫כי מתברר שהוא הרבה יותר בוגר ממך.‬
‫השתמשת במפתח בבית הספר היום,‬ ‫למרות שאסרתי זאת במפורש.‬
‫כן, אסרת עליי.‬
‫אבל עשיתי את זה בכל זאת. ונחש מה?‬
‫זה היה אדיר!‬
‫אחת ההחלטות הכי טובות שלי.‬
‫זה פשוט לא חכם.‬ ‫-אתה לא אבא שלי.‬
‫יש יצור מטורף ומרושע‬ ‫שרוצה את המפתחות האלה.‬
‫אבל היא לא יכולה לקחת אותם מאיתנו.‬ ‫-אבל היא כמעט שרפה את כולנו!‬
‫אבל זה לא קרה בסוף!‬
‫תעשה אחת ועוד אחת!‬ ‫אם היא צריכה שניתן לה את המפתחות מרצוננו,‬
‫אז היא לא יכולה לפגוע בנו.‬ ‫-את לא יודעת את זה! אנחנו לא יודעים כלום!‬
‫אני מצטערת שאתה משועבד לפחדים שלך,‬ ‫אבל זו לא הבעיה שלי.‬
‫בדיוק. זו הבעיה שלי,‬ ‫כי אני צריך להשגיח עלייך בכל רגע ורגע‬
‫כדי שכולנו לא נמות בגללך!‬ ‫-לא, אתה לא צריך.‬
‫אני משחררת אותך מהנטל הזה.‬
‫לך.‬
‫תחיה את החיים שלך. אל תחשוב עליי שוב!‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫מה קורה?‬
‫תמיד טוב לחזור.‬
‫היי, ילדון.‬
‫אתה מצייר?‬
‫אני ממפה את הבית.‬
‫צבעים מגניבים.‬
‫קנה מידה טוב.‬
‫זה מה שעשית בשיעור מתמטיקה?‬
‫אני מבין שאימא ביקשה ממך לדבר איתי.‬
‫חד אבחנה.‬
‫אז אולי תספר לי מה קרה?‬
‫יש דברים חשובים יותר מבעיות במתמטיקה.‬
‫נקודה טובה.‬
‫רוצה לספר לי מה חשוב יותר?‬
‫אימא,‬
‫טיילר, קינסי...‬
‫אתה.‬
‫צריך להגן על כולנו.‬
‫אני מסכים עם זה בהחלט.‬
‫גם אני רוצה שנהיה מוגנים.‬
‫איך אפשר לעזור?‬
‫אתה לא תבין.‬
‫תנסה.‬
‫אתה זוכר דברים מהילדות שלך?‬
‫ברור. קצת, כן.‬
‫הכרת את צ'מברלין?‬
‫צ'מברלין?‬
‫לוק?‬
‫הזקן מהציור?‬
‫לא, הוא מת לפני 100 שנה בערך.‬
‫טוב, דיברתי איתו,‬
‫והוא אמר לי שאתה ואבא‬
‫נהגתם לשחק במפתחות הקסומים,‬
‫והפכתם לרוחות רפאים וביקרתם אותו.‬
‫אתה זוכר את זה?‬
‫מפתחות קסומים. זה נשמע ממש נהדר.‬
‫היי, ילדון, תגיד לי איך אני יכול לעזור.‬
‫לא נורא שאתה לא זוכר.‬
‫זו לא אשמתך.‬
‫נינה?‬
‫אפשר לדבר?‬
‫בבקשה.‬
‫תודה.‬ ‫-כמובן. אז...‬
‫מה קורה?‬
‫אני מבטיחה שאני לא משוגעת.‬ ‫בבקשה, תקשיב לי.‬
‫לרנדל הייתה צלקת‬
‫מתחת לעצם הבריח. צלקת ייחודית מאוד.‬
‫היא נראתה כמו דמעה הפוכה.‬
‫הוא אמר שנכווה בטיול מחנאות.‬
‫בסדר.‬
‫והיום, כשדיברתי עם אלי,‬
‫ראיתי שיש לה צלקת זהה בדיוק באותו המקום,‬
‫אבל היא אמרה שזו צלקת‬ ‫מתאונת אופניים בילדותה.‬
‫אני מקשיב.‬
‫אני פשוט לא מבין מה את שואלת אותי.‬
‫הכרת את שניהם בצעירותם.‬
‫אני פשוט מנסה להבין איך יכול להיות‬
‫שלשני אנשים יש צלקות זהות לחלוטין‬
‫משתי תאונות שונות לגמרי.‬
‫ואם זה בלתי אפשרי,‬
‫מה זה אומר לך?‬
‫אלי שיקרה.‬
‫או שרנדל שיקר.‬
‫או ששניהם שיקרו.‬
‫לא משנה מה קרה, נינה, זה קרה מזמן.‬
‫אז למה לשקר בקשר לזה?‬
‫מעולם לא הצלחתי לשכנע את רנדל‬ ‫לדבר על חייו פה.‬
‫אני די בטוחה שהסיבה לכך היא שמשהו קרה.‬
‫אני לא יודעת מה, אבל...‬
‫כשסם לסר נכנס לבית שלנו,‬
‫הוא אמר משהו על "בית המפתח" לרנדל‬ ‫ממש לפני שהוא ירה בו.‬
‫למען האמת...‬
‫זו אחת הסיבות שאני כאן.‬
‫את יודעת...‬
‫אחרי שקאלי נפטרה...‬
‫התקשיתי להתמודד עם זה בהתחלה.‬
‫חיפשתי משהו,‬
‫מישהו להאשים.‬
‫בנקודת השפל שלי אפילו תבעתי את הרופא,‬ ‫והוא רק ניסה לעזור לה.‬
‫ובשלב מסוים הבנתי שהמאבק הזה...‬
‫יהרוג אותי.‬
‫וקאלי לא הייתה רוצה בזה.‬
‫אני מבינה לליבך,‬ ‫אבל רנדל לא מת מסרטן, ג'ו.‬
‫הילד ההוא הרג אותו בדם קר.‬
‫והצלקות האלה...‬
‫נינה,‬
‫זה בסדר לשקוע בזה לזמן מה...‬
‫בתנאי שתצליחי לעלות בחזרה בסופו של דבר.‬
‫ואני תמיד כאן.‬
‫אעזור לך בכל דרך שאוכל.‬
‫אני מעריכה את זה, ג'ו.‬
‫באמת.‬
‫- בנדיקט ואני החלטנו במשותף‬ ‫לפרק את הזוגיות -‬
‫אז...‬
‫זה היה סוג של אומנות מיצג?‬
‫כנראה. היא עוד לא מוכנה לדבר על זה.‬
‫אני מקווה שהיא בסדר.‬
‫אני ממש דואגת לה.‬
‫את חברה טובה.‬
‫חבל שלא הכרתי אותך בסיאטל.‬
‫חשבתי שהיו לך הרבה חברים.‬
‫גם אני חשבתי ככה,‬ ‫אבל אז קרה מה שקרה, וכולם פשוט...‬
‫נעלמו.‬
‫זה נורא.‬
‫לפחות הייתה לך המשפחה שלך.‬
‫מה?‬
‫כולכם נראים קרובים מאוד.‬
‫זה פשוט...‬
‫לפעמים אני מרגיש שאני צריך להתנהג‬ ‫כמו אבא שלהם.‬
‫ו...‬
‫אני גרוע בזה.‬
‫טוב... אפשר להבין את זה.‬
‫כלומר, אתה לא אבא שלהם.‬
‫אבל אתה אח שלהם.‬
‫ואתה אח טוב.‬
‫אני לא בטוח.‬
‫בחייך.‬
‫אתה חזק.‬
‫יש לך לב טוב.‬
‫ואתה יודע מי אתה.‬
‫את לא יודעת את זה.‬
‫אני יודעת.‬
‫- סקוט‬ ‫קינסי: היי -‬
‫- הלוווו? -‬
‫- גייב: קסם -‬
‫יש לי דלת קדמית, אתה יודע.‬ ‫-כן. אני...‬
‫תמיד אהבתי את הקטע של להשליך אבן על החלון.‬
‫את יודעת, זה רומנטי.‬
‫תתרשמי. הייתי צריך לזרוק חזק.‬ ‫-אני מתרשמת.‬
‫אבל יכולת פשוט לענות לי כשסימסתי לך.‬
‫לא, נגמרה לי הסוללה לפני שעות.‬
‫אם איכנס מהדלת הקדמית,‬ ‫תרשי לי להשתמש במטען שלך?‬
‫חשבתי על זה,‬
‫ולמרות שאני עדיין מסתייג‬ ‫מהמעשים שלך בהפסקה...‬
‫אם באת להטיף לי מוסר...‬ ‫-חכי.‬
‫אני יודע שפעלת לטובתי, ולמרות שאני עדיין‬ ‫מסתייג מהמעשים שלך בהפסקה,‬
‫אני בוודאי לא מתנגד לעולם הקסמים.‬
‫אז יש לי הצעה:‬
‫אולי נשתמש בכוחות שלך למטרה טובה?‬
‫נניח...‬
‫להפוך סרט מחורבן לסרט קצת פחות מחורבן?‬
‫לא נספר לשאר חוליית סאוויני, נכון?‬
‫את מתכוונת לגייב?‬
‫הוא יודע רק על מפתח אחד. עדיף שיישאר ככה.‬
‫הבנתי.‬
‫וואו! זאת את עם השבט שלך?‬
‫לא. אנחנו אוספים תמונות של פעוטות זרים.‬ ‫-מצחיק.‬
‫ומיהם הפעוטות הגבוהים האלה?‬
‫אבא שלי והחברים שלו.‬
‫אה, כן. אלה שטבעו במערות, כמו שסיפרתי לך.‬
‫כן, ראיתי את התמונה שלהם בכתבה ישנה.‬ ‫הוא, הוא והיא.‬
‫איך אתה זוכר את זה?‬
‫זו הייתה תמונה דומה מאוד לזאת.‬
‫מה היה כתוב בכתבה?‬
‫הדברים הרגילים.‬ ‫ילדים נהדרים, המון פוטנציאל וכולי.‬
‫כן, הם בדיוק סיימו את הלימודים,‬ ‫והם היו במסיבה ו...‬
‫ואני לא מאמין שאני חושב על זה רק עכשיו,‬
‫אבל אולי נפרופידה טרפה אותם.‬
‫סתם, אני צוחק.‬
‫כולם יודעים שנפרופידה הורגת‬ ‫בשביל הכיף, אז...‬
‫כדאי שתחזור לפני שעת העוצר.‬
‫נתראה בקרוב?‬ ‫-כן.‬
‫שלום, גברת לוק.‬ ‫-היי, רופוס.‬
‫אימא שלך בבית?‬
‫אני לא אמור לספר לזרים שאני לבד בבית,‬
‫אבל את חברה, אז...‬
‫אימא שלי לא פה.‬
‫בבקשה, תגיד לה להתקשר אליי בהקדם האפשרי.‬
‫אני יכול לעשות את זה.‬ ‫לספר לה שנראית נסערת?‬
‫לא, אין צורך.‬
‫היא נתנה לך את חייל הצעצוע‬ ‫שהשארת בבית שלי?‬
‫לא, גברתי.‬
‫כל החיילים שלי נמצאים בעמדותיהם.‬
‫הבנתי.‬
‫תודה, רופוס.‬
‫נינה, היי. זה ג'ו.‬
‫תקשיבי, ראיתי עכשיו משהו‬ ‫שאני לא יכול להסביר.‬
‫אני...‬
‫תקשיבי, אני צריך להראות לך את זה, בסדר?‬
‫אהיה בבית כל הלילה.‬
‫נו כבר.‬
‫טיילר.‬
‫חיכיתי לך.‬
‫טיילר!‬ ‫-אלוהים, קינסי. פשוט תעזבי אותי הלילה.‬
‫טיילר! אני יודעת שהמצב בינינו רע לאחרונה,‬ ‫אבל אני באמת...‬
‫אמרת לי לשכוח ממך, אז שכחתי.‬
‫אני מרגיש טוב, לשם שינוי,‬
‫אז בבקשה, רדי ממני.‬
‫הילדים שטבעו במערה היו החברים של אבא.‬
‫החברים הכי טובים שלו.‬
‫לוקאס, ג'ף וקים.‬
‫כולם סיימו את הלימודים.‬
‫אבא לא סיפר לנו מעולם.‬
‫אולי זו הסיבה שהוא סירב לחזור הנה,‬
‫אפילו במחיר ויתור על המפתחות.‬
‫שמעת את זה?‬
‫ברצינות? את רוצה לעשות את זה עכשיו?‬
‫זה מגיע מבחוץ.‬
‫שיט.‬
‫הוא כאן.‬
‫מושלם. זה יהיה מפתח כיפי.‬
‫את יודעת, אנחנו יכולים להתעלם מזה.‬
‫להתעלם מהקסם שקורא לנו למצוא אותו?‬
‫שמעת על שירת הסירנה?‬
‫הוא כאן.‬
‫רגע, את לא באמת...‬
‫לא ייאמן.‬
‫זה נראה כמו כוכב ים.‬
‫זה בבירור פרח.‬
‫מעניין מה הוא פותח.‬
‫אולי את העץ הזוהר?‬
‫צריך לבדוק מה הוא עושה.‬
‫למעשה, לא צריך.‬
‫אני רוצה שתבוא איתי.‬
‫המפתחות האלה הם המורשת שלנו.‬
‫והם מחברים אותנו לאבא.‬
‫לדעתי זה משהו ששווה להסתכן למענו.‬
‫וכמו שאמרת, המפתחות הם גם כלי נשק.‬
‫אם נצטרך להילחם באישה מהבאר,‬
‫כדאי שנדע איך הם פועלים, לא?‬
‫קינסי?‬
‫תראי.‬
‫זה אבא. הוא עף.‬
‫אלה זיכרונות.‬
‫כמו קופסאות הממתקים בראש שלי,‬ ‫אלא שאלה פחיות צבע.‬
‫מי שומר זיכרונות בפחיות צבע?‬
‫זה אבא עם החבר שלו לוקאס.‬
‫היי, דאנקן, אמרתי לך להפסיק לחטט.‬ ‫החוצה, עכשיו!‬
‫אלה הזיכרונות של דאנקן.‬
‫טוב, תראה לי איך זה עובד.‬
‫אתה רק צריך לחשוב איך אתה רוצה להיראות.‬
‫וזה מה שבחרת.‬
‫אלוהים, טיילר.‬
‫אתה חייב לראות את זה.‬ ‫יש מפתח שמאפשר לך לשנות צורה.‬
‫מה מצאת?‬
‫לא, רנדל! לא!‬
‫אלה הילדים מהתמונה ש...‬
‫אלה שטבעו.‬
‫לא! מה עשית?!‬
‫אלא שמתברר שהם לא טבעו.‬
‫רנדל?‬
‫זיכרונות הם לא מושלמים.‬
‫הם סובייקטיביים מאוד, הם מתערפלים בקלות.‬
‫זה נראה לך כמו זיכרון מעורפל?‬
‫אני לא מאמינה.‬
‫זה לא אבא. הוא לא הסכים‬ ‫להרוג אפילו עכבישים בבית.‬
‫הוא לעולם לא היה עושה דבר כזה.‬
‫זה...‬
‫זו הסיבה שהוא לא רצה לחזור לכאן.‬
‫ג'ו?‬
‫ג'ו, זאת נינה.‬
‫קיבלתי את ההודעה שלך.‬
‫ג'ו?‬
‫ג'ו!‬
‫מוקד חירום. מה הבעיה?‬
‫החבר שלי מת. הוא לא נושם.‬
‫הייתה לו שקית פלסטיק על הראש.‬
‫איפה את עכשיו?‬
‫אני בבית שלו. לואל דרייב 4020.‬
‫יש לנו ניידת בקרבת מקום.‬