‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎’Neața! Ai putea să oprești muzica?
‎Scuze!
‎Ești minunată.
‎E ciudat că mi se pare ‎că arăți mai bine
‎cu părul vopsit ‎în culoarea aia nefirească?
‎Încep să mă și simt mai bine.
‎Pentru prima oară ‎de când ne-am mutat.
‎Te-ai întâlnit cu Scot, cu un „t”?
‎Nu. Dar am decis să schimb ‎unele lucruri.
‎De când gătești tu?
‎De azi. Am dormit excelent ‎azi-noapte.
‎M-am trezit pe la cinci, ‎gata de acțiune.
‎Și acesta e rezultatul.
‎- Miroase excelent! ‎- Ia loc!
‎Vreau și eu bacon!
‎Să înțeleg că ai ales un desen ‎pentru înscriere?
‎E minunat. Îl pun mâine la poștă.
‎O rezolv eu, mamă.
‎Nu mă deranjează.
‎Trebuie să ajungă până marți,
‎iar tu și organizarea ‎nu sunteți în relații prea bune.
‎Nu știam.
‎Tata rezolva lucrurile astea. ‎Tu erai ocupată cu arta ta
‎și cu reparatul de case. ‎La asta te pricepi.
‎Nu trebuie să le faci pe toate. ‎E în ordine.
‎Sigur. Bine.
‎Pa, mamă!
‎Ce-a fost asta?
‎Ce anume?
‎Atitudinea asta față de mama.
‎Ce atitudine? Am fost sinceră.
‎Deci în loc să fii pasiv-agresivă, ‎ca de obicei,
‎te-ai trezit azi și te-ai gândit ‎să fii doar agresivă?
‎- Nu mă port agresiv. ‎- Dar nici normal.
‎Nu vă certați de față cu baconul!
‎Bine, zi-mi ce se întâmplă.
‎Chiar vrei să știi?
‎De-aia am întrebat.
‎E simplu. Am eliminat frica.
‎Cum ai eliminat-o?
‎Monstrul fricii.
‎Am intrat în mintea mea ‎și am terminat treaba.
‎Apoi l-am îngropat.
‎Ce?
‎Glumești?
‎Nu-ți dai seama ‎cât rău poate face asta.
‎Dacă n-ai observat, sunt bine. ‎Mai mult decât bine.
‎Parcă mi s-a luat o piatră de moară ‎de pe umeri.
‎- Îmi place părul, Kinsey. ‎- Da, Paștele a venit mai devreme.
‎Mulțumesc, fată!
‎- Nu e un joc. ‎- Tata a folosit cheile.
‎Da. Și cum s-a terminat? ‎A fugit de aici și nu s-a mai întors.
‎Nu știm dacă a făcut asta ‎din cauza cheilor.
‎Nu cred că a făcut prostia
‎de a elimina complet ‎un sentiment din mintea sa.
‎Mă simt bine, pentru prima oară ‎de când a murit.
‎Ești liber să mă condamni pentru asta, ‎dar n-o să-mi strici bucuria.
‎La naiba! E tare de tot, Kinsey!
‎Tu l-ai făcut?
‎În mod normal, nu l-aș fi arătat nimănui,
‎dar de data asta mi-am zis: ‎„De ce nu?”
‎- Da, e foarte bun. ‎- E excelent!
‎Asta înseamnă că revii în film?
‎Dacă mă primiți.
‎Bună!
‎Îmi pare rău că ți-am tras clapa.
‎A fost o porcărie.
‎Formația a fost și mai și. ‎Îmi țiuie și acum urechile.
‎Totuși, trebuia să te anunț cumva.
‎Permite-mi să mă revanșez.
‎Ascultă, Kinsey,
‎vreau să știi ‎că n-o să fiu îmbufnat
‎și n-o să-mi schimb comportamentul.
‎Sunt perfect de acord să fim ‎doar prieteni, dacă asta vrei.
‎Nu asta vreau.
‎Îmi placi și ar trebui să ne vedem.
‎Bine. Da... Așa să facem!
‎Perfect. Ce-ar fi să vii pe la mine ‎după școală?
‎La Casa Cheilor?
‎- La cel mai bântuit loc din Matheson? ‎- Scot Cavendish se teme cumva?
‎Da. Ba nu. Sigur că nu, ‎sunt doar entuziasmat.
‎Bine. Ne vedem mai târziu!
‎Cum vrei.
‎E ceva schimbat la ea, nu?
‎Da, părea mai luminoasă.
‎Părul, cel puțin...
‎Sper că nu te țin din treabă.
‎Deloc.
‎Dar, dacă o întrebi pe Kinsey...
‎Se pare că doar asta fac bine ‎în prezent.
‎Sunt sigură că nu gândește așa.
‎Voiam să te rog să mă ajuți cu ceva.
‎Aș vrea să iau legătura ‎cu vechii prieteni ai lui Rendell,
‎ca să aflu mai multe despre el.
‎Ei doi, Erin...
‎și Mark.
‎Erin locuiește prin zonă,
‎dar nu cred că te poate ajuta.
‎E internată la psihiatrie.
‎De ce?
‎A avut un accident acum ceva vreme.
‎N-a vorbit de 20 de ani.
‎Un atac cerebral?
‎E groaznic. Îmi pare rău.
‎Și Mark?
‎A murit acum câteva luni ‎într-un incendiu.
‎Doar eu am mai rămas.
‎Ce proastă sunt! Îmi pare rău ‎că am deschis subiectul.
‎Nu-ți face griji. Nu știai.
‎Sincer...
‎e o ușurare să fiu iar aici.
‎Petreceam foarte mult timp ‎în casa asta.
‎Serios?
‎Da. Părinții lui Rendell lipseau mereu, ‎deci era „zona fără adulți”.
‎Stăteam mai mult ‎lângă masa de tenis.
‎Unde?
‎Camera de la subsol. ‎N-ai coborât acolo?
‎E o cameră acolo?
‎Cineva a blocat accesul.
‎Pe ea, fato!
‎Uau!
‎Parcă m-am întors în timp.
‎Pe bune!
‎Cauți ceva?
‎Nimic anume.
‎E o întrebare ciudată, dar...
‎Mai știi dacă Rendell a desenat ‎vreodată simbolul omega?
‎Cel din alfabetul grecesc?
‎Nu-mi amintesc să fi făcut asta. ‎De ce?
‎Nu e nimic important.
‎Ce piesă super!
‎Cred că e de la sfârșitul sec. al XIX-lea.
‎Nu știi unde e cheia, nu?
‎Mă tem că nu.
‎Era scaunul lui Rendell.
‎- Îi plăcea să fie în mijlocul acțiunii. ‎- Dacă l-aș fi cunoscut atunci...
‎Dră Erin, am o surpriză pentru tine.
‎Ai un vizitator.
‎E o zi specială pentru ea, Chastity.
‎Nu prea are vizitatori.
‎Distrează-te cu prietena ta.
‎Bună, Vossie!
‎A trecut ceva vreme.
‎Nu ai nimic să-mi spui?
‎Ce naiba ai pățit?
‎Ei bine...
‎N-o să crezi ce ghinion am avut eu.
‎Mai întâi Rendell, fostul tău iubit...
‎Știi că e mort, nu?
‎Ups!
‎Nu e vina mea, apropo.
‎Apoi s-a dus și amicul Mark...
‎Nici aici n-a fost vina mea.
‎Iar tu...
‎Nu-mi ușurezi deloc situația, nu?
‎E în regulă.
‎Schimbare de plan.
‎Trebuie doar să văd ‎cum pot intra aici.
‎O să revin curând, Vossie.
‎5K PENTRU UN LEAC ‎ÎNSCRIEȚI-VĂ
‎Tyler!
‎Te pot ajuta?
‎Scuze. O căutam pe Jackie.
‎O să încerc să nu mă supăr.
‎Jackie e la cor ‎și m-a rugat să-i țin locul.
‎Ce-ți mai face mâna?
‎E în regulă.
‎A fost un croșeu pe cinste. ‎Faci box?
‎- Nu. ‎- Hai să ne plimbăm!
‎Știi, tata...
‎a fost boxer în Marină.
‎M-a instruit și pe mine ‎la vârsta potrivită.
‎Sunteți bun?
‎Da.
‎Sau, cel puțin, așa credeam.
‎M-am antrenat intens...
‎Am boxat mult la sac.
‎Voiam să fiu următorul campion mondial ‎la categoria semigrea.
‎Unul dintre băieții de la sala ‎la care mergeam
‎era pe locul 15 în lume.
‎Și căuta parteneri de antrenament,
‎așa că m-am înscris și eu.
‎După câteva săptămâni,
‎am intrat în ring cu el.
‎Țineam garda sus.
‎El dădea directe,
‎iar eu mă eschivam.
‎Da. Nu mă poți atinge!
‎Mi-am zis că e prea ușor ‎și că ar trebui să încerc și eu ceva.
‎Pregătisem o combinație subtilă ‎în prealabil.
‎Și am trecut la atac.
‎Da! Așa!
‎Dar că nu l-am atins.
‎Și, deodată, bum! ‎M-am trezit la podea.
‎Stând acolo și reflectând, ‎mi-am zis că vreau să fiu
‎profesor de engleză.
‎E cât se poate de normal.
‎Unde-ți sunt umbrele azi?
‎Brinker și Javi.
‎Azi sunt singur. ‎Am zis să încerc ceva nou.
‎Exact asta e ideea, Tyler.
‎O schimbare poate fi bine-venită.
‎Bună ziua, soldat!
‎Bună ziua!
‎Cum au mers capcanele? ‎Ai prins vreun inamic?
‎Negativ.
‎Păcat.
‎Rufus...
‎A pomenit vreodată mama ta ‎de un anume Lucas?
‎Da, desigur.
‎Serios?
‎Cine e?
‎A fost prima ei dragoste.
‎Și unde e acum?
‎A murit.
‎Și acum se mai întristează...
‎Ce știi despre pavilionul fântânii?
‎Mama nu mă lasă să merg acolo.
‎S-au întâmplat chestii urâte.
‎Britanicii au avut o bază la Casa Cheilor ‎în Războiul de Independență
‎și îi spânzurau pe dezertori ‎la pavilion.
‎„Casa Cheilor e una dintre cele mai vechi ‎clădiri din Matheson.
‎Folosită ca bază de informații ‎în Al Doilea Război Mondial.”
‎Bode.
‎Bode!
‎Nu-i poți proteja.
‎Bună!
‎- Când vrei să ne vedem? ‎- Pentru ce?
‎Să căutăm sponsori pentru 5K. Dl Ridgeway ‎a zis că te-ai oferit voluntar.
‎- Dacă nu vrei, e în regulă. ‎- Ba da, vreau.
‎Mă gândeam că ar fi bine
‎să trecem pe la magazinele din oraș, ‎înainte să închidă.
‎E o idee foarte bună.
‎Bravo, Tyler! Tocmai ai salvat 5K!
‎Ne vedem la mașină, Jackie.
‎Scuze.
‎Dacă nu-și bea Red Bull-ul fără zahăr, ‎devine morocănoasă.
‎Poftim! Trece-ți numărul ‎în telefonul meu.
‎Drăguță husă!
‎Mulțumesc. Sunt o mare anglofilă.
‎Ne vedem după ore!
‎Da.
‎Dle Ridgeway!
‎Tyler! Bun, am nevoie de ajutor.
‎Ține-mi și mie scaunul ‎până-mi ud streptocarpusul.
‎Tocmai am vorbit cu Jackie ‎și se pare
‎că m-am oferit voluntar pentru 5K.
‎Ei bine...
‎Ai zis că vrei să încerci ceva nou, nu?
‎Da, dar...
‎Liceul e locul ideal ‎în care să încerci aptitudini noi.
‎Tu alegi cine ești
‎și ce fel de anturaj ai.
‎Se pare că lumea s-a lămurit deja ‎în ceea ce mă privește.
‎Puștiul nou, fără tată, ‎cu o casă ciudată.
‎Da...
‎Ascultă...
‎Știu din proprie experiență ‎că durerea nu trece niciodată,
‎deci trebuie să înveți să-i ții piept.
‎Și nu poți face asta ‎decât fiind deschis.
‎- Lasă-i pe alții să se apropie. ‎- Nu știu cum să încep.
‎Când am cunoscut-o pe Callie, ‎soția mea,
‎m-am gândit că suntem firi ‎diametral opuse.
‎Apoi am aflat că-i place grădinăritul.
‎Ficusul era preferatul ei.
‎Ficus lyrata.
‎Și dacă puteam vorbi despre el,
‎puteam vorbi despre orice.
‎O faceți pe Cupidon cu toți elevii?
‎Nu. Am o slăbiciune ‎pentru cei cu a doua șansă.
‎Ia de-aici!
‎O ține în sertarul cu șosete.
‎Să nu spui nimic!
‎Ai priceput?
‎Eu ce am de câștigat?
‎Ce naiba...
‎Ca să nu mai intre doamna din puț.
‎A mai venit?
‎Nu tocmai.
‎Dar, dacă n-o vezi cu ochii tăi, ‎n-o să mă crezi.
‎Bine. Deci...
‎Kinsey și-a scos frica din minte.
‎Și mă gândeam, ‎dacă ea a putut scoate ceva...
‎E ușa casei noastre din Seattle.
‎...poate reușesc să introduc eu ceva.
‎Stai!
‎Să văd cartea!
‎Pavilionul fântânii...
‎Continuă!
‎Trebuia să se întâmple ceva?
‎Întreabă-mă ceva despre Matheson.
‎Când a fost fondat?
‎Înființat în 1639, încorporat în 1658
‎și a devenit oraș în 1741.
‎- Am nimerit-o? ‎- Nu știu. Ai luat cartea.
‎Avem ceva despre Anglia?
‎E greu de crezut că l-ai luat ‎de la gunoi acum câteva zile.
‎Hei...
‎Nu era în gunoi, ci lângă el.
‎Cum zici tu.
‎E superb!
‎La recuperare, nu e indicat să înlocuiești ‎o dependență cu alta, dar...
‎Cred că ar face o excepție ‎în cazul mobilării casei.
‎Ți-am adus ceva.
‎E perfectă. O ador!
‎Un an, Nina.
‎E mare lucru.
‎Mulțumesc.
‎Alte locuri, alte chipuri.
‎Știi...
‎m-ai ajutat și pe mine.
‎Când am plecat de acasă, ‎voiam doar alte locuri și alți oameni.
‎L-am găsit pe cel mai bun.
‎Bun. Urmează cafeneaua Harbor, ‎dar e în capătul opus al orașului.
‎Păcat că nu există transport public aici.
‎Da, într-o metropolă ca Matheson...
‎Știai că la Londra
‎e cel mai vechi tronson de metrou ‎din lume?
‎S-a deschis în 1863.
‎Nu știam asta.
‎Ai fost la Londra?
‎Eu am fost când eram mică ‎și vreau să mă mai duc.
‎Știai că York a fost primul oraș englez ‎fondat de vikingi,
‎în anul 866 d.Hr.?
‎Îți plac vikingii?
‎Ai spus că ești anglofilă.
‎Da, așa e.
‎Da. Dar, sincer,
‎am zis-o fiindcă îmi place enorm ‎Jane Austen.
‎Mândrie și prejudecată,‎ nu?
‎Exact.
‎E preferata tuturor.
‎Evident, îmi place dl Darcy,
‎dar preferatul meu e ‎Sanditon, ‎ultimul ei roman.
‎L-ai citit?
‎Nu.
‎S-a îmbolnăvit până să-l termine
‎și, după moartea ei,
‎alți scriitori au încercat ‎să-i copieze stilul și să-l termine.
‎Dar nimeni nu o poate copia ‎pe Jane Austen.
‎Mă fascinează povestea asta.
‎Nu știu pe nimeni care să-l fi citit...
‎O să-l citesc eu.
‎Nu cred că e pe gustul tău.
‎Stai!
‎Dă-mi voie!
‎- Un adevărat gentleman. ‎- Sunt britanic.
‎Mereu mi-am dorit s-o văd.
‎Ai fost la stânci?
‎Da. Am fost cu fratele meu, ‎când am ajuns aici.
‎Deci ai văzut peșterile ‎în care s-au înecat trei copii atunci.
‎S-au înecat copii acolo?
‎- Da. ‎- De unde știi toate astea?
‎Nici nu ești din Matheson.
‎Am aprofundat un pic folclorul local ‎când mă documentam pentru film.
‎E incredibil câte afli
‎în schimbul unei cupe gratis ‎de caramel sărat.
‎Hai!
‎Ai tăi sunt acasă?
‎Nu. Tyler e plecat, ‎iar mama e la magazin cu Bode.
‎E a doua ei casă.
‎Toată casa ne aparține.
‎Deci... Ce să facem?
‎- Ți-o prezint pe toată? ‎- Da, excelent!
‎Acesta e salonul, iar după el ‎e biroul de iarnă.
‎Înțeleg.
‎Îmi poți arăta unde e biroul de toamnă?
‎Nu mai bine îți arăt ‎unde e camera mea?
‎- Vii sau nu? ‎- Sigur că da.
‎Hadouken!
‎Scuze, e o prostie.
‎Eu...
‎am fost mereu fascinat ‎de multitudinea de lucruri ale femeilor.
‎Categoric.
‎Da. Ce-i asta, de exemplu?
‎E o radieră.
‎Știam.
‎Vino, stai jos!
‎Vreau să-ți arăt ceva.
‎Da?
‎Ce anume?
‎Dar trebuie să nu spui nimănui
‎și să-mi promiți că nu te panichezi.
‎Bine.
‎Ce se întâmplă aici?
‎Și cine ești tu?
‎- Sunt eu, Kinsey. ‎- Nu. Vezi tu...
‎Am halucinații, nu? Sigur e o...
‎Nu ești reală. Am vedenii, ‎fiindcă asta ar însemna...
‎- Sunt mort? Zi-mi! ‎- Scot! Ai încredere în mine.
‎Ușurel, amice!
‎Cum e posibil?
‎Suntem în mintea mea.
‎Știu, e aiurea să fie un mall, dar...
‎Cum putem fi în mintea ta?
‎Casa Cheilor e plină de chei ‎cu proprietăți magice.
‎Asta îți permite ‎să intri în mintea cuiva.
‎Deci vrei să spui că...
‎Da, sunt mort.
‎Vreau să spun
‎că magia există.
‎Pentru noi.
‎Mă gândeam că tu vei aprecia asta.
‎Faci mișto de mine!
‎- Unde m-ai dus? ‎- Știu că e o nebunie.
‎Nu, e dincolo de „nebunie”.
‎E demență totală și absolută!
‎Ești mult mai britanic ‎când ești stresat.
‎Vino! Pe aici!
‎Ce...
‎Aici sunt amintirile mele.
‎Desigur. De ce un magazin de dulciuri?
‎Tatei îi plăceau dulciurile. ‎Se pare că l-am moștenit.
‎E ziua mea de naștere preferată.
‎Nu aveam mulți prieteni,
‎așa că tata ne-a dus ‎o zi întreagă la acvariu.
‎Aveam opt ani.
‎Se poate?
‎- Cioc-cioc! ‎- Cine e?
‎- Hap. ‎- Hap sau ciu?
‎Sănătate!
‎- Era nostim. ‎- El așa credea.
‎Au și rechini acolo.
‎Înspăimântător, nu?
‎Scot, te simți bine?
‎Știam...
‎Știam eu!
‎Am știut mereu că magia e reală.
‎Universul e prea complex și aleatoriu ‎ca să nu existe, corect?
‎Absolut.
‎Adică...
‎Ești bine?
‎Credeam că eram doar eu și tata ‎în ziua aceea.
‎De ce?
‎Nu știu.
‎Ea nu e genul de părinte tradițional.
‎Nu ca tata...
‎A fost și ea acolo.
‎Nu înțeleg de ce am exclus-o ‎din amintirea aia.
‎Nu-ți face procese de conștiință.
‎Creierele noastre sunt ‎mașinării imperfecte.
‎Mereu fac chestii nebunești.
‎Uită-te la locul ăsta!
‎E demență!
‎Corect?
‎Credeam că sunt singura ratată ‎prezentă la bibliotecă sâmbăta.
‎Ce ai acolo?
‎- Bibliografie. ‎- Super!
‎Pentru ce?
‎Știu că ai zis ‎că nu e pe gustul meu, dar...
‎SANDITON
‎N-am vrut să sune astfel. Eu...
‎M-am simțit aiurea ‎în drum spre casă.
‎Unii zic că e literatură pentru femei. ‎E un termen sexist și îl urăsc.
‎La fel de sexist ca ideea că un tip ‎nu poate savura opera
‎unei romanciere care scria ‎pentru femei?
‎Nu știam că ești atât de nostim.
‎Nu te-ai prins, când te plictiseam ‎cu detalii despre Anglia?
‎Voiam să mă duc ‎să mănânc ceva la Phil’s.
‎- Vii și tu? ‎- În niciun caz.
‎E mult mai bine la Bill’s.
‎- Sunt diferiți? ‎- Foarte diferiți.
‎E cea mai bună mâncare din țară.
‎Evident, n-ai fost în Seattle. ‎Duke’s e deținătorul titlului.
‎Nu știi ce vorbești.
‎Dovedește-mi că mă înșel!
‎Lumea ta va fi zguduită din temelii, ‎Locke!
‎Vin cu o ofertă de pace.
‎Stridii crocante. Sunt de la Phil’s?
‎Phil’s e groaznic, ‎orice ar spune lumea.
‎Sunt de la Bill’s, ‎care e cel mai bun.
‎Mai bun decât Duke’s?
‎Nu, dar nu-i spune lui Jackie.
‎Deci ai fost cu Jackie.
‎Calmează-te!
‎Am mâncat ceva.
‎Așa începe.
‎Și te trezești din senin ‎cu un rulou de homar!
‎Mă bucur pentru tine.
‎Dacă vrei să știi, ‎îmi place noua coafură.
‎Sau noua versiune a vechii coafuri... ‎Orice ar fi.
‎Iar eliminarea acelei chestii din minte ‎te-a făcut să te simți mai bine.
‎- Se pare că nu poate fi prea rău. ‎- Serios?
‎Cum rămâne cu ideea ‎că aceste chei nu sunt jucării?
‎Ar trebui să-ți spun.
‎- Am folosit Cheia Minții ieri. ‎- Da?
‎N-a avut efectul scontat,
‎dar acum știu multe despre Big Ben.
‎De ce-ai vrea să știi...
‎Bode?
‎Tu ești?
‎Ce se întâmplă?
‎- Ea e. ‎- Ce?
‎Doamna din puț! S-a întors!
‎De unde ai aia?
‎Din curte. Pentru autoapărare.
‎Ce?
‎Ce vrea?
‎Cheile.
‎Rahat!
‎Doamne!
‎Mama e jos!
‎Credeai că mă poți opri ‎cu ‎Dubble Bubble ‎și cu o creangă?
‎Dă-mi ce vreau!
‎- Niciodată! ‎- Bine.
‎Nu!
‎Tyler, ajutor!
‎Mamă!
‎Atenție! La o parte!
‎Ce s-a întâmplat?
‎Nu știu.
‎Ai văzut pe cineva?
‎Cum? De ce să văd pe cineva?
‎Unde e Bode?
‎Bode!
‎Dă-mi Cheia Minții!
‎De ce ți-o dorești atât?
‎Ca să găsesc ceva.
‎Bode!
‎De ce nu mi-ai luat-o?
‎Nu mai am chef de jocuri!
‎Dă-mi cheia!
‎Bode!
‎Nu mi-o poți lua, nu?
‎Trebuie să ți-o dau eu.
‎Te crezi isteț, nu?
‎Pot fi și eu.
‎Rămâi pe recepție, Bode!
‎Bode!
‎Ești teafăr?
‎Da.
‎Hai în casă!
‎Nu înțeleg.
‎Poate a fost o acumulare de gaze sau...
‎am lăsat plita pornită.
‎Nu-mi amintesc să fi folosit-o.
‎N-a fost vina ta.
‎Aș vrea să fie tatăl tău aici.
‎Mamă...
‎M-am înșelat.
‎În privința celor spuse ieri...
‎Ai fost mereu alături de mine.
‎Îmi pare rău.
‎E în regulă, scumpo.
‎Nu-ți face griji.
‎Cum ai intrat aici?
‎Serios, Sam? Vrei să-ți explic ‎cum mă deplasez
‎sau vrei să-ți explic ‎cum o să te scot de aici?
‎Te așteptam.
‎Ai ajuns aici din cauza greșelilor tale.
‎Dar m-am întors,
‎așa cum ți-am promis.
‎Mă țin mereu de promisiuni, Sam.
‎Întrebarea e dacă și tu poți s-o faci.
‎- Fac ce vrei tu. ‎- Bine.
‎De data asta, ‎nu te mai poți abate din drum.
‎Dacă e să fim o familie, ‎trebuie să pot avea încredere în tine.
‎Pot să am, Sam?
‎Întotdeauna.
‎Bine.
‎O să-ți dau o șansă ‎să mi-o dovedești.
‎Subtitrarea: Gabi Nițu