EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Kom og se det her! Følg mig!
Velkommen til mit hoved.
Er jeg bare superskæv?
Det er virkelig fantastisk.
-Det er for fedt! -Hvem er det?
Min lykke. Følelser kan også blive levende her.
-Hvordan ved du det? -Det er mit hoved. Jeg ved det bare.
-Okay... -Hvor syret.
Sådan der.
Orions Bælte.
Hvad er det?
-Vi er inde i et af mine minder. -Far!
Han kan ikke høre dig. Jeg har prøvet.
-Er du for træt til en godnathistorie? -Aldrig.
Hvad siger du til at give Peter Pan en pause
og høre en original Rendell Locke-historie?
-Det ved jeg ikke... -Ja...
Måske er du ikke klar til den med havuhyret.
-Havuhyret? -Ja, der var en meget gammel fisker,
og han sejlede på de syv have med sine skibskammerater...
Så...
En dag befinder de sig midt i en voldsom storm,
de blev slået ud af kurs og endte på en ø, der...
...ikke var på noget kort.
Da de udforskede den og ledte efter mad og ly,
stødte de på en kiste begravet i sandet.
Da de åbnede kisten, opdagede de, at den var fuld af guld.
Du sagde, der var et havuhyre.
-Jeg kommer til det. -Den kan jeg godt huske.
De besluttede at tage den med,
men mens de prøvede at få kisten hen til skibet,
blev de pludselig angrebet af et grusomt havuhyre.
Havuhyret bed hele skibet i stykker, så de ikke kunne flygte.
Det var dets opgave at beskytte skatten og sørge for...
Hvad skete der?
Jeg faldt i søvn, før far var færdig. Jeg ved ikke, hvordan det ender.
Det er nok det bedste. Den historie blev uhyggelig.
Hvad? Den endte da lykkeligt.
-Hvis du siger det. -Det husker jeg.
-Hvordan er det muligt? -Det er nøglerne.
-Hvordan finder du dem? -Jeg hører dem hviske.
-Hviske? Hvad siger de? -Det er ikke rigtige ord.
I det mindste ingen, jeg forstår.
Jeg koncentrerer mig, og så finder jeg dem.
Far må have kendt til nøglerne. Der var en i armbåndet.
Mon der er flere?
-Okay, Tylers tur. -Nej, aldrig.
-Ingen roder i mit hoved. -Kom nu.
-Kinsey, kom nu! -Nej, tak.
Vil du ikke nok?
Hvorfor have magiske nøgler, hvis vi ikke engang kan bruge dem?
Før vi ved, hvor meget skade de kan gøre, beholder jeg dem begge.
Hvad?
Hvorfor får du begge to? Du har også den med de to ansigter.
-Spejlnøglen. -Jeg er jo den ældste, så...
Og mindst ansvarlige.
Hallo. Det er mig, der finder dem alle sammen.
-Du har allerede mistet en. -Det var ikke min skyld.
Okay, jeg har ikke sagt det før, men der er en uhyggelig brønddame,
der prøver at få nøglerne. Så jeg skal beskytte dem.
Så vi skal give dem til dig?
-Præcis! -Nej, vi skal ej.
Det her er, hvad vi gør:
Tyler tager spejlnøglen, og jeg tager hjernenøglen.
Hovednøglen.
-Ja, lad os sige det. -Hun findes.
Kommer hun igen, siger du det straks. Okay?
Hvad, hvis det er for sent?
Hvad fanden? Det er min laptop.
SØGNING PÅ NAVN I USA MARK CHO
Marky Mark. Du vidste, jeg kom, ikke?
-Det lyder skørt. Der er nogen derinde. -Det er nok bare en trist vagabond.
Hej, dame! Hvor kom du fra?
Hvor har du nøglen fra?
-Det er lige meget. -Var der andre?
-Måske en, formet som et hoved? -Nej. Hvorfor?
Du må se min, hvis jeg må se din.
-Hvad kan din? -Det er en slags lighter.
-Fedt. -Du sagde, jeg måtte se din.
Okay. Hvis du insisterer.
Hvad fanden?
-Er der andre, der vil se? -Af sted!
Hej, hvordan går det?
Mig og gutterne ville sige tak for din indsats i går.
Så, voilà.
Hold da fest! Band of Horses-billetter?
Nej. Ikke ligefrem. Det er et lokalt coverband.
Cover Band of Horses.
Ja, Matheson er ikke ligefrem kulturens arnested.
Men vi har nogle gode coverbands.
Vi har Novembress, Death Lift for Cutie, Nerdvana.
Det er næsten en rigtig koncertoplevelser.
Er Zadie og Doug ikke sure over, at jeg ødelagde blodfesten?
Teknisk set er det ikke en Savini-klubudflugt.
-To billetter. -Ja, bare...
...dig og mig.
Så det er en date?
Eller... Nej, det er ikke en date.
Ikke det ord. Det er så forældet. Du ved, oldgammelt.
Nej, jeg ville aldrig tvinge nogen til at følge
de sociale rammer for en date.
Så skal vi ikke bare kalde det at hænge ud?
-Hænge? -Hænge ud. Ja.
Lørdag?
Jeg har aflevering og en ansøgning til et sommerprogram...
Okay, så ... intet pres.
Jeg holder på billetterne, og hvis du vil med, skønt,
og er det et nej, så klarer jeg den nok.
-Jeg overlever nok. -Det er et måske.
Måske?
Måske er fint. Måske er ... Jeg tager måske.
Bare sig til. Rocky Road.
Du behøver ikke sidde med os. Sid bare med dine venner.
-Jeg har jo ingen. -Så få nogen.
Bode.
-Nina! Hej. -Hej! Godt at se dig her!
-Min søn Tyler er lige kommet på holdet. -Bode, det er Ellie, Rufus' mor.
-Hej og goddag. -Goddag, Bode.
Rufus fortalte mig om sin soldaterkammerat.
-Finder du nogle pladser? -Okay.
-Farvel, Ellie. -Farvel.
Hvordan går renoveringen?
Man løser et problem, og så kommer der otte mere.
Vil du ud af huset, vil jeg gerne prøve den italienske restaurant i byen.
-Har de en børnemenu? -Sikkert ikke.
Det lyder perfekt!
Jackie, han er tydeligvis vild med dig.
Måske ville han bare gøre dig jaloux?
-Det er en meget mærkelig situation. -Kan vi ikke bare se kampen?
Hvem kommer for bare at se kampen?
Jeg vidste ikke, vi havde et lille publikum. Du hedder Kinsey, ikke?
Kom og sid med os.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg snørede skøjterne.
Jeg har set dig træne, og du er god, men også ny, og træneren er ret loyal.
Du får din chance.
Brutalt.
Ja, det er Chad Garland. Et stort pikhoved.
Ja.
-Tæt kamp. -Vi tabte med seks mål.
-Men det var en god indsats. -Hvad? At heppe fra bænken?
Det var bare første kamp. Du får mere spilletid i næste kamp.
Jeg tager hjem til Javi. Vi ses derhjemme.
-Vi ses der. -Jackie?
-Skal du hjem til Javi? -Ja.
-Vil du have et lift? -Ja.
-Pis. -Hvad?
Ham klovnen ville have mig og Eden med til fest i aften.
Jeg har ikke noget, da jeg lige er flyttet til byen, så...
-Du burde lade mig vise dig rundt. -Er du okay?
-Ja, jeg har det fint. Lad os smutte. -Hvem er det? Din kæreste?
-Hendes bror. -Slap lidt af. Vi snakker bare lige.
Gør du altid sådan? Du snakker, og hun prøver at flygte?
Måske burde du sætte dig på bænken. Som du gjorde i kampen.
Tyler.
Tyler!
Stop, Tyler! Slip ham!
Det føles godt, ikke?
-Hej! Stop så. -Så er det nok!
Kom nu. Gå væk.
Den anden spiller slog først. Men Tyler gik stadig for langt.
Jeg taler med træner Riggs. Det ender nok med et par ugers suspension.
Tyler har været lidt ude af den. Lidt nede, defensiv.
Det er klart med alt, han har været igennem.
Jeg ville ønske, jeg kunne hoppe et år ind i fremtiden.
Få os forbi alt det hårde.
Du ville også gå glip af noget af det gode.
Ja, det er sandt.
Venter du på din far?
Hvad har du gjort?
Jeg kom 15 minutter for sent hjem fra en hockeyfest i aftes.
Nedtur.
Ja. Far vil give mig en hel forelæsning om det, så...
-I har skændtes meget på det sidste. -Jeg må aldrig begå fejl.
Det er, som om alle små ting bliver til en prædiken.
Kinsey er perfekt, men jeg får ikke en chance.
Jeg forstår dig.
Jeg ved ikke, hvor mange gange jeg har villet slå min far ihjel.
Tja ... hvis du beslutter dig for at gøre det,
så slå også lige min ihjel.
Hej!
Sikke en kamp, Mayweather.
Det røvhul var efter min søster, så skån mig for prædiken.
Ingen prædiken.
Jeg ved måske ikke, hvordan det er at miste en.
Men jeg kender til vreden. Jeg har været der.
Det lort vil ødelægge dig, hvis du lader det. Så lad være.
-Hvad sker der med de shorts? -Ser mine ben kolde ud?
Kom nu.
JEG ER UDE FORAN KLOKKEN 8. KOMMER DU?
KINSEY // 10:18 OKAY...
Nyder du din straf?
Det er lige sådan, jeg vil tilbringe mine lørdage.
Jeg beklager i går aftes.
-Jeg ville ikke skubbe dig eller... -Det var ikke dig.
Jeg så dit blik, Tyler. Du var et andet sted.
-Det var skræmmende. -Kom nu. Hvordan kan du sige det?
Jeg vil ikke tale om det.
Jeg har tænkt meget over det her.
Jeg har besluttet, jeg vil ind i mit hoved.
-Er det en god idé? -Nej.
Jeg må vide, hvordan det er.
Det skræmmer mig...
...men det er derfor, jeg må prøve.
Alene?
Ja.
Nej, det går ikke.
Jeg tager med dig.
Du må ikke gå væk, ikke røre noget, ikke tage noget.
-Det er mit hoved. Jeg finder ud af det. -Ja.
Ja.
Hold da kæft.
Så sker det.
Bode fik en spillehal, og jeg får det her indkøbscenter?
De er som butikker i hukommelsen.
"Sommerlejr, fødselsdage, pyjamasfester.
Dansetrin"?
Wow. Så organiseret.
-Selv dit hoved er kontrolfreak. -Her.
Der vil jeg hen.
MINDER OM FAR
FARS MUSIK, JEG SIGER, JEG IKKE KAN LIDE SEATTLE-TURE
Hvad er det?
Første gang jeg var i Space Needle med far.
-Vil du se? -Det er okay.
GODNATHISTORIER KLATRE I TRÆER MED FAR
De løb hen til deres skib,
og fiskeren gik om bord med skatten på slæb, men hans venner...
...de nåede det ikke.
Et havuhyre angreb dem, mens skibet sejlede væk.
-Blev alle hans venner slugt? -Det er rigtigt.
Og fiskeren følte sig så skyldig.
Så i stedet for at holde skatten for sig selv,
gav han den til deres familier.
-Det var sødt. -Indtil en dag
da havuhyret vendte tilbage efter sin skat...
-Åh nej... -Ja, men...
...det så, hvad fiskeren havde gjort,
hvor mange han havde hjulpet,
og det spyttede alle hans venner ud igen. Utroligt nok var de stadig i live.
Og de blev alle genforenet lige der på kysten.
-Supertrist slutning, ikke? -Sådan husker jeg den ikke.
-Godnat, skat. -Godnat, mor.
Det er Bode.
Endnu en historie?
Okay, søde.
Godnat, far.
Jeg skulle have bedt om en til.
-Sover du? -Ikke endnu.
Du glemte Sally inde hos mig.
-Jeg ved, hun hjælper dig med at sove. -Tak, Tyler.
Hvad skete der lige?
Jeg ved ikke, jeg tænkte på dig, og minderne skiftede.
-Kan du styre det? -Kan du styre, hvad du tænker?
Lad os smutte.
-Jeg slog ham ikke så hårdt. -I mit hoved gjorde du.
Hvem er det?
Det ligner lidt...
...mig.
-Hvor blev det af? -Jeg ved det ikke. Lad os komme væk.
Hvor er vi nu?
-Vi er tilbage i Seattle. -Hvordan ved du det?
Kinsey?
Kinsey!
Hold da kæft.
Jeg håbede, din far ville svare på spørgsmål, men han kunne ikke hjælpe.
Vil du hjælpe mig, Kinsey?
Du må havde været bange.
Jeg så den ildrager.
Jeg kunne have taget den, da Sam vendte sig. Jeg kunne have slået ham.
Kinsey.
-Mor kom ind og stoppede ham. -Hvad, hvis hun ikke var?
Jeg gemte mig som en kujon.
Jeg var lammet.
Vi har alle fortrudt noget fra den dag.
Tyler!
Er du okay?
Ja.
-Hvad fanden var det? -Min frygt.
Det er, som Bode sagde. Jeg ved det bare.
Åh gud.
-Du er såret, selv herude. -Vent.
Du fik det til at angribe mig.
-Det gjorde jeg ikke! -Det var i dit hoved, Kinsey.
Undskyld. Lad mig hente noget is.
Jeg har det fint. Bare glem det.
DENÆGTEJACKIEVEDA
Havhyret slugte alle fiskerens venner.
Men ikke fiskeren.
Han lod ham leve.
Han lod ham leve, så han kunne tilbringe resten af livet på øen.
Alene.
Og aldrig glemme, hvad der skete.
Hvad han havde gjort.
Al den smerte, han havde forårsaget.
Fortiden er altid med os, Tyler. Du kan prøve at løbe fra den...
...men den er der altid.
Jeg vil gerne have en Malbec.
-Skal vi dele en flaske? -Vand er fint. Tak.
Jeg burde...
Jeg er faktisk ædru.
Jeg gav dig gin i indflyttergave som en idiot.
Det er altid godt at have noget til gæster.
-Vil du hellere have kaffe? -Nej. Her er fint.
Det generer mig ikke, at folk drikker omkring mig.
Hvor længe er det siden?
Seks år i april.
-Tillykke. Det er ikke nemt. -Det værste er...
-...al den tid, jeg ikke så mine børn. -Det kan du gøre godt igen nu.
-Hvordan har de det med flytningen? -De klarer sig på deres egne måder.
Kinsey er meget ængstelig. Hun overtænker alt.
Tyler gemmer sig under hovedtelefonerne. Bode er en tornado af energi,
når han ikke hænger ud med sin uhyggelige fantasiven i Brøndhuset.
-Brøndhuset? -Ja, han har arvet sin fars vilde fantasi.
-For nye venner. -Skål.
Sådan.
Jeg svæver!
Tyler.
Tyler!
Tyler, se mig! Jeg er et spøgelse! Kan du se mig?
Fedt.
Har vi vores egen kirkegård?
Hej med dig.
Undskyld. Jeg ville ikke skræmme dig.
-Er du et spøgelse som mig? -Et spøgelse? Ja, men ikke som dig.
Jeg gik bort for mange år siden.
-Jeg hedder Chamberlin Locke. -Hej, jeg hedder Bode.
Jeg er også en Locke. Jeg er lige flyttet hertil.
Hvor vidunderligt. Nøglehuset har nye indbyggere.
-Godt at møde dig, Bode. -Har du set min far, Rendell?
Han er måske også et spøgelse. Han døde for et par måneder siden.
Jeg har ikke set Rendell i et godt stykke tid.
-Må jeg spørge, hvor din far døde? -I Seattle.
Kun dem, der døde på ejendommen, strejfer omkring her.
Nogle har valgt at gå videre, men jeg foretrækker at blive.
Jeg er ked af at høre om din far, Bode.
Han var en prægtig mand.
-Kendte du ham? -Han var mit oldebarn.
Ham og hans bror, Duncan, fløj rundt og udforskede.
-Brugte min far nøglerne? -Ja.
Min mor kommer hjem. Jeg må hellere gå.
Det var rart at møde dig, tipoldefar. Jeg kommer og besøger dig igen.
Tak, Bode. Det lyder godt.
Hvad laver Ellie her?
Lucas.
Lu...
Lucas.
Bode, spiste du resten af den chow mein?
Bode?
Stop det fis.
Bode?
Bode!
-Bode! Vågn op! Bode? -Der fik jeg dig!
Hvad skete der?
Jeg fandt en nøgle, der gør dig til et spøgelse.
Jeg svævede rundt og mødte vores tipoldefar.
-Den fyr der. Og han sagde... -Jeg troede, du var død!
Undskyld.
Du måtte jo ikke fjolle rundt med nøglerne.
-Ja. Undskyld. -Hvorfor gjorde du det så?
Jeg...
...troede, jeg kunne finde far.
Wow. Du har vist mange gode muligheder.
-Hvornår er ansøgningsfristen? -Onsdag.
Jeg kan kun vælge en, så den skal være god.
-Jeg elsker skyggerne her. -Nej, det er for nemt.
Der er ingen vinkel, ingen vision.
De kom fra din hjerne, skat. Din hjerne, din vision.
Ingen andres.
Hvorfor kommer du ikke lidt ud af huset?
Rens dine tanker.
Hvad laver dem fra hockeykampen? Eller dine filmvenner?
Scot inviterede mig til noget, men...
-...jeg gider ikke. -Hvorfor?
Jeg vil ikke ødelægge det.
-Det gør du da heller ikke! -Jeg skuffer folk.
-Jeg sårer dem. -Det tvivler jeg på.
Hvem blev såret? Ham Scot?
Ikke endnu. Men det skal nok ske.
Eller han sårer mig. når han ser, jeg ikke er så sej, som han troede.
Hvorfor bestemmer han, hvad der er sejt?
Han staver sit navn med kun ét T, så...
Kinsey...
Af sted. Det bliver sjovt.
Du skal nok klare den.
Lidt til venstre.
-Hvad med her? -Godt.
Vi tager Karlsvognen i morgen aften.
Hvis far brugte nøglerne,
hvorfor har han så ikke sagt det?
Han glemte det nok. Ligesom mor glemmer.
Måske fordi de er gamle.
Eller fordi han ikke ville have, vi brugte dem.
Chamberlin Locke sagde, han havde det sjovt med dem.
-Hvorfor hadede han så stedet så meget? -Måske...
...var han også bange for brønddamen.
Ja. Måske.
Mig og Kinsey ... er her.
TIL VI SES IGEN...
Nu siger du, hvad jeg skal vide om Nøglehuset!
Tekster af: Martin Larsen