‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫הלו?‬
‫רנדל לוק מת.‬
‫מה?‬
‫מה קרה?‬
‫אתה יודע מה קרה.‬
‫אני יודע מה עלי לעשות.‬
‫- לאחר שלושה חודשים -‬
‫- מסצ'וסטס -‬
‫- ביי ביי סיאטל -‬
‫- הדרך הלא נגמרת‬ ‫פקקים משעממים בלההה -‬
‫- אמא בלי קפה‬ ‫טיילר שונא את מילווקי -‬
‫- קינסי לא נותנת לי‬ ‫לצלם אותה -‬
‫בואו נשחק משחק.‬
‫בודי, לא.‬ ‫-אפשר לשחק "ראיתי מפלצת",‬
‫"הכה בבודי" או "שאלה רצינית"?‬
‫בלי "הכה בבודי" במכונית.‬ ‫-טוב. אז שאלות רציניות.‬
‫שאלה רצינית:‬
‫אם היית חייבת לאבד חוש אחד,‬ ‫איזה היית בוחרת?‬
‫כרגע, חוש השמיעה שלי.‬
‫זו שאלה רצינית, קינסי.‬
‫מוותרת.‬ ‫-משעמם.‬
‫טיילר?‬
‫טיילר!‬ ‫-עוד פעם אחת וג'י. איי. ג'ו. מאבד רגל.‬
‫אני חושבת שזה הדבר הראשון שאמרת מאז אוהיו.‬
‫אמרתי משהו באוהיו?‬
‫כן. אמרת, "אה, תראו, אנחנו באוהיו."‬ ‫-אה. צדקתי.‬
‫עכשיו לי יש שאלה רצינית.‬
‫מה היית עושה כרגע‬ ‫אם עדיין היינו בסיאטל?‬
‫היית משחק בפורטנייט עם סטוארט וויאט‬
‫או שהייתי משחק בפורטנייט עם סטוארט וצ'ייס.‬
‫מה אתה היית עושה, טיי?‬
‫אני הייתי בטיול סקי של המועדון הצרפתי‬ ‫עם שרה ג'ונסון.‬
‫אתה למדת ספרדית.‬
‫למה אף אחד לא משחק באמת?‬
‫בהחלט לא הייתי רוצה לאבד את חוש הריח שלי.‬
‫ריח קשור לזיכרון.‬
‫כשאביך ואני היינו מוכרים בית,‬
‫היינו טוחנים לימון בטוחן האשפה.‬
‫מכסה את ריח הצבע.‬
‫אף אחד לא אוהב ריח של צבע.‬
‫אבל כולם...‬
‫לכולם יש זיכרון טוב מלימון.‬
‫היי, תראו. הגענו.‬
‫טוב, בואו נעצור? נבדוק את העיר.‬
‫כן.‬
‫היי, מי רוצה גלידה?‬
‫אני!‬
‫את צוחקת, נכון?‬
‫קדימה, רופוס!‬
‫כנראה שפספסנו את שעת השיא.‬
‫רק נשים הרות ומזוכיסטים‬ ‫תאבים לגלידה במזג האוויר הזה.‬
‫אנחנו אחד מהשניים.‬
‫אני אוהב את הצמיד שלך.‬
‫תודה.‬
‫על חשבון הבית, גברת לוק.‬
‫הנחה ללקוחות חדשים.‬
‫זה מאוד נחמד מצידך.‬
‫אנחנו לא צריכים צדקה.‬
‫זו הכנסת אורחים. ברוכים הבאים למת'יסון.‬
‫איך הוא יודע מי אנחנו?‬
‫מגניב!‬
‫אנחנו עשירים?‬
‫לא יודעת אם הייתי אומרת עשירה,‬
‫אבל ילדים ברי-מזל.‬
‫כן, אני מרגישה כל-כך ברת-מזל.‬
‫זה גדול יותר מבתמונות.‬ ‫זה גם קצת יותר נורמן בייטס.‬
‫למה אבא מעולם לא הביא אותנו לכאן?‬
‫הוא אמר שזה חור מדכא‬ ‫שלא יתאים גם לחסרי בית.‬
‫בפרפראזה.‬ ‫-היי!‬
‫ברוכים הבאים לבית המפתח!‬ ‫-דוד דאנקן!‬
‫יש לנו בית עם שם!‬
‫ובכן, משחקי מילים הם מסורת במשפחת לוק.‬
‫איך היה בבוסטון?‬
‫היה טוב. רציתי להביא לכם משהו‬
‫כדי לסמן את המאורע של הגעתכם לבית אבותיכם.‬
‫רציתי להביא לכם משהו כמו צמח‬
‫אבל אז התעכבתי‬ ‫ולא רציתי לפספס את המובילים, אז...‬
‫זה בשבילך.‬
‫מי רוצה להסתכל בפנים?‬
‫אני!‬ ‫-טוב, בואו נכנס!‬
‫כן!‬
‫הולי ש...‬ ‫-ג'יזס.‬
‫ובכן, ראיתם שהמכונית האחרת שלכם הגיעה.‬
‫המובילים הורידו את שאר הארגזים שלכם, אז...‬
‫כל מה שעליכם לעשות זה לפרוק.‬
‫אלוהים, המרצפות האלה מקוריות.‬
‫אה, הכול מקורי.‬
‫סיור מזורז. זהו חדר האורחים.‬
‫חדר אורחים.‬
‫זה טוב בשבילך, קינסי.‬
‫היא אוהבת לצייר כמוך, דוד דאנקן.‬
‫חדר אורחים זה מקום אליו הולכים לשתות‬
‫ולעשן סיגרים אחרי הארוחה, טורף-נזלת.‬
‫אז למה לא קוראים לזה ככה?‬
‫וזה...‬
‫זה חדר העבודה לחורף.‬
‫אבותינו אספו ספריה די גדולה.‬
‫דברים היסטוריים.‬
‫מלחמת העצמאות.‬
‫ספרים על מת'יסון.‬
‫כלי-נשק.‬
‫לא יכול לחכות לצלול פנימה.‬
‫טוב...‬
‫מכונת כביסה, מייבש...‬
‫המרתף במורד המדרגות, לשמאלכם.‬
‫קריר כאן, הבידוד אי פעם הוחלף?‬
‫בשביל שיוחלף היה צריך שיותקן מלכתחילה.‬
‫המקום הזה ענק! הוא ממשיך וממשיך.‬
‫וזה החדר הגדול. הוא רב שימושי. חדר מגורים,‬
‫גלריה לפורטרטים מפחידים.‬
‫מי האנשים האלה?‬ ‫-זה.. זה דבון לוק.‬
‫הוא עדיין אוחז בניקוד הגבוה ביותר‬ ‫במכונת הגלגה בפיצריה של סטן בעיר.‬
‫וזו סנוקי. למונג'לו. באז שנות-אור,‬ ‫סנוקי השנייה,‬
‫פיבי, צ'נדלר ומוניקה, אבל...‬
‫קרוב המשפחה המפורסם ביותר,‬ ‫שאף אחד מעולם לא ראה.‬
‫המפלצת מלוק-נס.‬
‫זה אפילו לא מאוית אותו הדבר.‬
‫נסיים את הסיור שלנו במטבח.‬
‫מצוין.‬
‫בסדר חבר'ה. תפרקו, תטיילו.‬
‫בואו נעשה את זה.‬
‫טיילר. רוצה לבחור חדרים?‬
‫תבחר בשבילי.‬
‫אני חש בנושא מרכזי.‬
‫אני מנסה להתקבל לפרסונס לתכנית הקיץ שלהם.‬
‫אני צריכה להגיש סקיצה אחת של אופניים.‬
‫מפורסמים בקושי לצייר אותם.‬
‫בדיוק.‬
‫כולם נראים מעוותים.‬
‫מעוותים זה לא דבר רע.‬
‫תשאלי את פיקאסו.‬
‫לא היית עושה זאת אם אבא עדיין היה כאן.‬
‫אם אבא עדיין היה כאן,‬ ‫היינו בסיאטל, טומטומית.‬
‫שאלה רצינית, טיילר.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כלומר,‬ ‫אני יודעת שאף אחד מאיתנו לא בסדר, אבל...‬
‫אתה נראה מאוד מרוחק.‬
‫אני יודעת שאתה ואבא רבתם הרבה ממש לפני כן.‬
‫את בסדר?‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫שקרנית.‬
‫לא מאמינה שהבחור הזה כבר ידע מי אנחנו.‬
‫תתרגלי לזה.‬
‫מחר בבית-הספר יהיה יותר גרוע.‬
‫רוצה לשמוע משהו ממש טיפשי?‬
‫כשראיתי את המקום הזה, הדבר הראשון‬ ‫שרציתי לעשות היה לשלוח תמונה לאבא.‬
‫הוא ממש היה אוהב את זה.‬
‫יודע מה?‬
‫אני חושבת שצריך.‬
‫קדימה.‬
‫- מוסרים לך חיבוקים דמיוניים מרחוק‬ ‫- אוהבים אותך, אבא -‬
‫תבדקי את העבודה שלי, בוס?‬
‫עבודה יוצאת מן הכלל.‬
‫הייתי אומרת שאתה מוכן לעבור למעלה.‬
‫האם זו הזמנה?‬
‫לצבוע.‬
‫אני חייב ללכת?‬ ‫-כן.‬
‫זה כל-כך נורא שבחיינו העסוקים‬
‫אני רוצה לבלות את אחר הצהריים‬ ‫בעבודה באותו החדר עם אשתי?‬
‫מעיל אחד בחדר השינה, שנים באמבטיה.‬
‫כן, בוס.‬
‫אוהב אותך.‬
‫אוהבת אותך גם.‬
‫אני צדה נודניקים, ראית אותו?‬
‫אנחנו משחקים "הכה בבודי".‬
‫לא. אני לא יודע איפה בודי.‬
‫נסי את המרתף.‬
‫טיילר שכח את המפתח. שוב.‬
‫בחייך. תרד ממנו.‬
‫היי. אתה...‬
‫סם. סם לסר.‬
‫אני מכיר את טיי.‬ ‫-הבנתי. הוא באימון הוקי.‬
‫למעשה באתי בשביל מר. לוק.‬
‫סם.‬ ‫-תיכנס.‬
‫הכול בסדר?‬ ‫-בטח קפוא בחוץ.‬
‫פשוט צריך לדבר.‬
‫למה שלא תבוא למשרד שלי בבית-הספר‬ ‫בבוקר יום שני?‬
‫זה באמת לא יכול לחכות.‬
‫אפשר לדבר ביום שני, סם.‬
‫לא, אי אפשר.‬
‫תאמר לי כל מה שעליי לדעת.‬
‫סם. אני צריך שתניח את זה.‬
‫אני לא חושב כך.‬ ‫-ובכן, בהחלט לא אדבר אתך‬
‫כשאתה מחזיק באקדח.‬
‫אתה בטוח?‬ ‫אולי תרצה לשקול זאת שוב.‬
‫תאמר לי כל מה שעליי לדעת על בית המפתח!‬
‫מה שאתה חושב שאתה מבין לגבי המקום הזה...‬
‫אתה לא.‬
‫אבא! לא!‬
‫אבא!‬
‫זה נעול!‬
‫לא!‬
‫תפתחו את הדלת, בבקשה! אימא!‬
‫לא!‬
‫שלום?‬
‫שלום!‬
‫אתה ההד שלי?‬
‫כן.‬
‫אני בודי.‬
‫היי, דאנק, אתה היית אחראי‬ ‫על התחזוקה של המקום הזה, לא?‬
‫ובכן, הייתי עסוק מאוד.‬
‫בללמד נשים שיכורות לצייר?‬ ‫-בדיוק. זה מצריך זמן רב.‬
‫ומתיש.‬
‫יש עדכונים כלשהם בנוגע לצנרת?‬
‫חשמל? הסקה?‬
‫גג?‬ ‫-הייתי מעוד עקבי בהזנחה שלי.‬
‫טוב, אז אתה וגם רנדל‬ ‫התחמקתם מהמקום הזה כמו מהמגיפה.‬
‫זה לא היה מקום שמח.‬
‫אם שניכם כל-כך שנאתם אותו,‬ ‫למה לא פשוט מכרתם?‬
‫רציתי, תאמיני לי,‬ ‫אבל רנדל לא נתן לי.‬
‫אבל ברגע שתתקני אותו,‬ ‫נוכל למכור את בית המפתח בג'יליונים‬
‫ואז תוכלו לעבור לכל מקום.‬
‫לא, זו לא התוכנית. אני מתכוונת,‬ ‫אני צריכה פרויקט.‬
‫אבל הילדים שלי צריכים בית.‬
‫זה חייב להיות הפרויקט הזה?‬
‫הבית הזה?‬
‫תקשיבו, בודי מתחרפן.‬ ‫הוא אומר שיש מישהי בבית הבאר.‬
‫היי, מתוק שלי, תן לי לבדוק.‬
‫טוב, הדלת נעולה, יש לך את המפתח?‬
‫לא ראיתי אותו כבר שנים.‬
‫אין סיבה להיכנס לשם,‬ ‫הבאר מזוהמת במי-ים.‬
‫אין שם אף אחד.‬
‫שמעתי קול, אני נשבע!‬
‫אולי שמעת הד.‬ ‫-כן, זה מה שהיא אמרה!‬
‫היא אמרה שהיא ההד שלי!‬
‫טוב, תקשיב לי, בחורצ'יק.‬
‫זה לא מקום בטוח לשחק בו.‬
‫הגג ישן והוא עלול לקרוס בכל רגע.‬
‫זה מלא בעטלפים וטטנוס.‬ ‫אם תתקרב לשם, אני ארביץ לך.‬
‫אני יודע מה שמעתי.‬
‫אני לא משקר!‬
‫יש שם מישהי!‬ ‫-זה היה יום ארוך,‬
‫כולנו עייפים.‬
‫בוא. נפרוש להיום.‬
‫בוא.‬
‫תוריד אותם בארוחת הבוקר, בבקשה.‬
‫זו קליפת ביצה או ציפורן?‬
‫סליחה.‬
‫קליפת ביצה.‬
‫רוצה ופל קפוא?‬
‫נתנו לי כרטיס מגנטי לחדר האוכל, אז...‬
‫טוב.‬
‫היי, אהבתי את המראה החדש.‬
‫כן, זה מאוד "שומרת את עצמי לישו".‬
‫שכחת את טיפות העיניים בסיאטל?‬
‫חבר'ה, אנחנו באותה הקבוצה. אומלט?‬
‫זה ללא קליפות ביצים.‬
‫אני לא רעבה.‬
‫אלוהים.‬
‫זה מגעיל.‬
‫יש לך מזל שקיבלת עוד שבוע עד בית הספר.‬
‫מישהו צריך למפות את הבית.‬
‫למה אנחנו הולכים לפנימיה‬ ‫אבל ישנים מחוצה לה?‬
‫יש להם גם תלמידי יום.‬
‫תקשיבו, חבר'ה.‬
‫היי, ללכת לבית ספר חדש,‬ ‫להתחיל באמצע השנה,‬
‫ברור, אולי זה גרוע, אבל אולי גם לא.‬
‫שיחת עידוד נהדרת, אימא.‬ ‫-כן, חכי, תני לי לכתוב את זה.‬
‫אני שוכחת משהו? טפסי הרשאה?‬
‫טיי, יש לך את הדבר הזה של ההוקי.‬
‫אישור רפואי.‬ ‫-כבר הגשתי את זה.‬
‫זייפתי את החתימה שלך.‬
‫ושלחתי מייל מהמשתמש שלך לסגן המנהל‬
‫כך שנוכל להשלים את כל מה שפיספסנו עד כה.‬
‫מעולה. טוב.‬
‫טוב, להבא,‬
‫אני אעשה זאת. רק תשאלו אותי, טוב?‬ ‫-בוקר טוב, חבר'ה!‬
‫הולך לעבודה בבוסטון.‬
‫אל חשש, דוד דאנק יחזור מחר.‬
‫להתראות.‬
‫ביי דוד דאנקן!‬
‫אני ממש יודע איך לפנות חדר.‬
‫אני מאמין שהם שייכים לך עכשיו.‬
‫המפתחות לממלכה.‬ ‫-תודה.‬
‫באחד הלילות נצא כולנו לארוחת ערב בעיר.‬
‫אתה, אני, בריאן.‬
‫נשמע שאת כבר מתכננת את הבריחה שלך.‬ ‫בהצלחה.‬
‫להתראות, בית המפתח.‬
‫עשית הרגע אצבע משולשת לבית?‬
‫לא, אמרתי להתראות.‬
‫אתה יודע,‬ ‫יש יותר ממשמעות אחת לאצבע המשולשת.‬
‫כמו אלוהה?‬ ‫-כן.‬
‫כן, כמו אלוהה.‬ ‫-אלוהה!‬
‫נתראה, בחורצ'יק.‬
‫מתחילים.‬
‫נתראה בארוחת צהריים?‬
‫יש לי מבחני קבלה להוקי.‬
‫אז, אנג'ליקה באה למסיבה של חאבי,‬
‫אמה, אמה השניה, לוגן,‬
‫פיטר.‬ ‫-אתה צריכה להזמין את הילדה ממשפחת לוק.‬
‫אני יודעת, אבל בחייך,‬ ‫היא בטח ממש מקלקלת שמחה.‬
‫אי אפשר ממש להאשים אותה.‬
‫זה ממש לא כזה עניין גדול.‬
‫כלומר, דודה שלי מתה שנה שעברה‬ ‫ולא קיבלתי יחס מיוחד.‬
‫טוב, אבל דודה שלך לא מתה ככה.‬
‫והנקודה שלך היא?‬
‫- ההזמנה שלך להוגוורטס אינה מגיעה -‬
‫כן! היי, איך הולך?‬
‫אכפת לך אם אשב, רוקי רואד?‬
‫סלח לי?‬ ‫-רוקי רואד! זה שם ספרותי.‬
‫את יודעת, זו גם הגלידה שהזמנת אתמול...‬
‫וגם חייך?‬
‫דרך סלעית.‬
‫הזמנתי מנטה צ'יפ.‬
‫אבל דמייני אם לא היית.‬
‫תראה, אם זה המקום שלך אני אזוז.‬ ‫-לא!‬
‫חיפשתי אותך בכל מקום.‬
‫זה יצא מוזר. מה שהתכוונתי לומר זה,‬
‫שכשראיתי אותך אתמול, חשבתי,‬ ‫"בחיי, הילדה הזאת מוזרה."‬
‫לא, תראי, חשבתי,‬
‫"הנה ילדה שבבירור מנסה להנמיך‬ ‫את כמה שהיא מגניבה,‬
‫יושבת מתחת למדרגות ואוכלת בולוניה."‬
‫טוב, דבר ראשון, הוגים את זה 'בולוני'.‬
‫דבר שני, זה פולוני, אני צמחונית.‬
‫ודבר שלישי? אני נהנית מהפולוני שלי, תודה.‬
‫פולוני אפילו לא אוהב את עצמו.‬
‫זה תחליף בשר בעל שנאה עצמית‬ ‫למנת בשר בעלת שנאה עצמית.‬
‫יש לזה טעם של שעמום.‬
‫ואת, קינסי לוק, לא משעממת.‬
‫סקוט קוונדיש.‬
‫אז,‬
‫לי ולחברים שלי יש משהו מאוחר יותר.‬
‫למה שלא תבואי?‬
‫יש לך חברים?‬ ‫-יותר מאחד, למעשה.‬
‫קוראים לעצמנו חוליית סאוויני.‬
‫חשבתי שאמרת ששם המשפחה שלך זה קוונדיש.‬ ‫-נכון, וזה כך.‬
‫אבל זה יהיה צולע לקרוא לחולייה על שמי, לא?‬
‫לא, סאוויני. טום סאוויני.‬
‫את יודעת, סנדק ה"גור"?‬
‫האדם שהכניס את המילה אמן‬ ‫לאמן איפור ואפקטים מיוחדים?‬
‫שחר המתים? קריפשואו? יום שישי ה-13?‬
‫אלה סרטים או משהו?‬
‫רגע, את עובדת עליי?‬
‫שחקי איתנו, רוקי רואד.‬
‫תודה, אבל לא.‬
‫אז מה, פשוט תשבי מתחת למדרגות כל השנה?‬
‫נשארו לי 118 כריכי פולוני עד סוף השנה.‬
‫אני אהיה כאן בכל יום מעכשיו.‬
‫ובכן, זה נשמע נוראי לגמרי.‬
‫אז מה דעתך שאשלח לך את הכתובת‬
‫וכשתהיי מוכנה לקצת רוטב חריף, נהיה כאן.‬
‫אבא! לא! אבא!‬
‫יש לך כישורים, אחי.‬ ‫-ברצינות.‬
‫אני חאבי. זה ברינקר.‬
‫טיילר לוק.‬ ‫-לגמרי נוכל להיעזר בך.‬
‫מה העמדה שלך?‬
‫שיחקתי מרכז בבית הספר הקודם שלי בסיאטל.‬
‫אתה לא חייב לשחק כאן מרכז‬ ‫כדי להשיג בחורות.‬
‫בחורות מתות על טראומה.‬
‫רגע, מה?‬
‫אחי, עברת דברים רציניים.‬
‫אתה יודע כמה אדיר זה‬ ‫בשביל מישהו שלא קרה לו כלום?‬
‫סמוך עליי. הדשא לא ירוק יותר.‬
‫תראה, אנחנו מארגנים הערב מסיבה.‬ ‫למה שלא תבוא, אחי.‬
‫בודי! היי, בודי.‬
‫אני הולכת לחנות כלי הבית לקנות דברים,‬ ‫רוצה לבוא?‬
‫לא, לא ממש.‬
‫טוב, אז שלח לי הודעה באייפד‬ ‫אם אתה צריך משהו.‬
‫טוב.‬
‫אלוהה.‬
‫הו, כן.‬
‫שמעת את זה, אדוני?‬
‫עמוד נוח, זה בטח שום דבר.‬
‫שלום!‬
‫מישהו?‬
‫אני יודע שיש שם מישהו למטה!‬
‫הד?‬
‫אני כאן, בודי.‬
‫מי את?‬
‫אני הד.‬
‫ההד שלך.‬
‫הערת אותי.‬
‫למה את שם למטה?‬
‫הדים יכולים לקום במקום הזה לתחייה.‬
‫לא יכול להיות.‬
‫מצאת כבר מפתחות?‬
‫אילו מפתחות?‬
‫הבית שלך מלא במפתחות מדהימים.‬
‫יש מפתח שיכול לאפשר לך‬ ‫לצאת מהגוף שלך ולהפוך לרוח רפאים.‬
‫ואחד אחר שיכול לשנות את איך שאתה נראה.‬
‫הכי טוב הוא המפתח שיכול לקחת אותך‬ ‫לכל מקום בעולם‬
‫אליו תרצה ללכת, אם תדע איך להשתמש בו.‬
‫הוא עשוי מזהב ויש לו שישה מעגלים משולבים.‬
‫איפה אני יכול למצוא אותם?‬
‫אתה מאזין להם.‬
‫הם לוחשים, בודי.‬
‫שמעת לחישות בבית המפתח?‬
‫כן.‬
‫הם קוראים רק לאנשים מיוחדים מאוד.‬
‫כמוך, בודי.‬
‫בודי!‬
‫חייב ללכת.‬
‫כדאי שלא תספר לאף אחד‬ ‫שביקרת את ההד שלך בבית הבאר.‬
‫הם עלולים לדאוג.‬
‫טוב.‬
‫אלוהים, קינס, הדבר הכי מדהים קרה לי הרגע.‬
‫תספר לי אחר כך. המקום הזה קפוא.‬
‫כל מה שאני רוצה לעשות עכשיו‬ ‫זה לעמוד במקלחת חמה עד שנושר לי העור.‬
‫אני רוצה גלידה.‬
‫גלי-‬
‫דה-‬
‫ריה.‬
‫לא יכול להיות.‬
‫אתה אח של קינסי, נכון?‬
‫אחותך כאן?‬ ‫-אני כאן?‬
‫זו שאלה מכשילה?‬
‫אני אקח כדור וניל על גביע מסוכר, בבקשה.‬
‫קיבלת.‬
‫וניל על גביע מסוכר.‬ ‫-תודה.‬
‫אני כאן.‬
‫זה עולה שלושה דולרים.‬
‫חכה רגע.‬
‫מה אתה עדיין עושה כאן?‬
‫לפני שאת מתעצבנת, תני לי להסביר.‬
‫שברת את הצמיד שלי.‬
‫לא, מצאתי את זה בפנים.‬
‫אבא נתן לי את זה.‬
‫הבטחתי שאדאג לזה,‬ ‫הוא בטח בי עם זה.‬
‫אבל זה מפתח קסם סודי,‬ ‫הוא יכול לקחת אותך לכל מקום!‬
‫מספיק עם המשחקים המטופשים האלה, בודי!‬
‫אם אני משקר, מאיפה הבאתי את זה?‬
‫מהמקפיא.‬ ‫-זה לא בכאילו.‬
‫מבטיח!‬
‫קח אותי לפסגת מגדל אייפל.‬
‫מגדל אייפל.‬
‫מה?‬
‫למה זה לא עבד?‬
‫כי אתה הוזה.‬
‫היי!‬
‫צא מהחדר שלי!‬
‫אמא, בודי שבר את הצמיד שלי!‬
‫את יכולה להגיד לו להתרחק מהחדר שלי?‬
‫כן, בטח.‬
‫אני מצטערת.‬
‫מה זה?‬
‫מצאתי קופסה‬ ‫עם חפצים של אבא שלך בעליית הגג.‬
‫תראי את זה.‬
‫זו תמונה שלו וחברים שלו מהתיכון‬ ‫ אני חושבת?‬
‫וואו, תראי את אבא.‬
‫- סקוט // 7:40 בערב‬ ‫החגיגות החלו! -‬
‫איפה טיילר?‬
‫מבלה עם חברי ההוקי שלו.‬
‫אני שמחה שהוא מכיר חברים.‬
‫נראה שזה נכון לשניכם.‬
‫למה אנחנו בכלל כאן?‬
‫הרחק מכל דבר וכל מי שאנו מכירים?‬ ‫אבא מעולם לא רצה שנבוא לכאן.‬
‫היינו צריכים התחלה חדשה‬ ‫ולעולם לא היינו מקבלים אותה שם.‬
‫טוב, יודעת מה? זה לא שונה כאן.‬
‫אנשים עדיין בוהים כל פעם שרואים אותנו.‬
‫אבל זה ישתפר, אני מבטיוחה.‬
‫טוב.‬
‫מה?‬
‫אבא אף פעם לא יצא בהכרזות שטחיות ומטופשות.‬
‫הד, חזרתי!‬
‫מצאת מפתחות?‬
‫מצאתי את מפתח הכל-מקום שסיפרת לי עליו.‬
‫אבל הוא עבד רק עבורי, לא לקינסי.‬
‫היא לא יכלה ללכת למגדל אייפל.‬
‫ראית אי פעם דלת במגדל אייפל?‬
‫לא.‬
‫כדי לעבור דרך דלת, אתה צריך קודם לראותה.‬
‫יש בזה הגיון, אני מניח.‬
‫את יודעת הרבה דברים עליי,‬ ‫אבל אני לא יודע דבר אודותייך.‬
‫ובכן, אנחנו חברים, בודי.‬
‫אז אני יכולה לומר לך כל דבר שתרצה לדעת.‬
‫איך את חיה שם למטה?‬
‫כבר אמרתי לך.‬
‫קסם.‬
‫את לא נהיית רעבה?‬
‫כן, אני נהיית רעבה.‬
‫אני כל-כך רעבה לפעמים.‬
‫אני יכול להביא לך קצת דוריטוס.‬
‫דוריטוס זה חשוב בעולם שלי.‬
‫אני אשמח.‬
‫מצאתי עוד מפתח.‬
‫יש עליו שני פרצופים ומראה.‬
‫מה הוא עושה?‬
‫אם יכולת לבקש משאלה אחת בכל העולם, בודי,‬
‫מה היית מבקש?‬
‫הלוואי ויכולתי לדבר עם אבא שלי שוב.‬
‫הוא מת.‬
‫אני כל-כך מצטערת.‬
‫אבל יש לך מזל.‬
‫המפתח הזה שמצאת?‬
‫הזה עם המראה?‬
‫הוא יאפשר לך לראות אנשים שמתךו.‬
‫זה לא אפשרי.‬
‫המוות הוא לא סופי כפי שאתה חושב.‬
‫כל המשפחה שלך יכולה לראות שוב את אביך.‬
‫תראה אותו לאימא שלך.‬
‫תודה, הד.‬
‫משהו לא בסדר בטלפון שלך?‬
‫אפליקציית כדור 8 קסום.‬
‫אז, מה שאלת אותה?‬
‫אם משהו מעניין יקרה אי פעם‬ ‫באחת מהמסיבות האלה?‬
‫ו...?‬
‫לא סביר.‬
‫אז את אומרת שאני יכול כבר לוותר עכשיו.‬
‫אני אומרת שתנמיך ציפיות.‬
‫חאבי מגיש וודקה זולה וממרח גבינה.‬
‫השארתי את תקוותי בדלת.‬
‫שוטים?‬
‫אני חושבת שאני אעזוב.‬
‫בלילות של בית ספר אני הופכת לדלעת בשעה 11.‬
‫טוב, מה שמתאים לך.‬ ‫זה רק אומר שיהיה לנו יותר.‬
‫טיילר.‬
‫רק רציתי לומר‬
‫שאחרי כל מה שהמשפחה שלך עברה,‬
‫כולנו,‬
‫כולם בבית הספר כאן בשבילך.‬
‫אני כאן בשבילך.‬
‫אתה לא יכול לשכוח שזו אשמתך...‬
‫שהוא מת.‬
‫לא! לא.‬
‫חשבתי שרצית.‬
‫אני רוצה.‬
‫זה פשוט לא הזמן הנכון.‬
‫אני מצטער.‬
‫סליחה. עליי ללכת.‬
‫ברוכה הבאה.‬
‫אז...‬
‫קינסי לוק, תכירי את זיידי וולס ודאג ברזאר.‬
‫אז, זו החולייה?‬ ‫-כן.‬
‫אחד פחות וזה יהיה צמד סאוויני.‬
‫"דיאדת סאוויני" נשמע טוב.‬
‫כן, אבל איתך,‬
‫אנחנו ארבעה,‬ ‫שזה מושלם לתחפושת קבוצתית, נכון?‬
‫היינו בסדר לפני כן.‬
‫כן, היינו בסדר,‬ ‫אבל ארבע זה הרבה יותר טוב,‬
‫הקוסם מארץ עוץ, צבי הנינג'ה.‬
‫בנות הזהב.‬
‫והגעת בדיוק בזמן.‬
‫יום המתים זו עדיין עבודת עריפת הראש‬ ‫הטובה ביותר של סאוויני.‬
‫אין שאלה בכלל. הראש של הבחור שעדיין צורח‬ ‫בזמן שהוא נתלש?‬
‫כאילו, בחייכם, זה דבר יפהפה.‬
‫כן, ואני חייב לומר,‬
‫אני לא בהכרח מתרשם מהבחורה שלנו כאן, ננסי,‬
‫כלומר,‬
‫בסולם הבת האחרונה‬ ‫מאפס עד ג'יימי לי קרטיס‬
‫היא מקבלת שש, וזה בנדיבות.‬
‫בחייך, היא מפוצצת בסוף את הראש של הבחור.‬
‫כן, אבל רק אחרי שהסתתרה מאחורי עץ‬ ‫בזמן שהוא רצח את כל החברים שלה.‬
‫בנות אחרונות לא מסתתרות. הן פשוט לא.‬
‫קינסי.‬
‫אני רק רוצה לדבר.‬
‫קינסי.‬
‫בואי.‬
‫הזדמנות אחרונה, קינסי.‬
‫או, שיט.‬
‫רוקי רואד! קינסי, את בסדר?‬ ‫-פשוט תעזוב אותי!‬
‫מה קרה?‬
‫אתה יודע שלא כל הבנות האחרונות‬ ‫שורדות בכך שנלחמות במפלצת.‬
‫חלקן מסתתרות.‬
‫הן נשארות בשקט כשהמשפחה שלהן צריכה אותן.‬
‫הן לא מחכות לרגע שלהן.‬
‫הן אפילו לא יודעות אם עוד רגע יגיע.‬
‫הן פשוט עוצמות עיניים ומחכות שזה יגמר.‬
‫האמת היא...‬
‫חלק מהבנות האחרונות הן פחדניות.‬
‫זה חישוב שגוי מצידי, כלומר, טמטום מוחלט.‬
‫תראי, תחזרי פנימה ונצפה במשהו אחר.‬
‫כל מה שתרצי! קינסי!‬
‫תעזוב את זה, סקוט!‬
‫כנסי לרכב לפני שנצטרך לקטוע לך‬ ‫את אצבעות הרגליים הקפואות.‬
‫אני רוצה לראות את אבא שלי.‬
‫בבקשה.‬
‫בודי!‬
‫אימא!‬
‫בואי לכאן!‬ ‫-מה קרה?‬
‫תראי.‬
‫מוזר.‬
‫מה זה? סוג של אשליה אופטית?‬
‫אימא, אני לא חושב שזה רעיון טוב.‬
‫אימא.‬
‫אימא!‬
‫בודי?‬
‫בודי? בודי!‬ ‫-אימא?‬
‫בודי, עזור לי!‬
‫-אני אלך להשיג עזרה!‬
‫הד?‬
‫הד, אנחנו צריכים את עזרתך.‬
‫אני כאן, בודי.‬
‫אימא שלי בצרה.‬
‫השתמשתי במפתח, ואז היא עברה דרך המראה‬
‫ועכשיו אני לא יודע איך להוציא אותה!‬
‫תוכלי לעזור לי?‬
‫הד!‬
‫אני אעזור לך, בודי.‬
‫אבל בשביל שנציל את אימא שלך,‬ ‫אני צריכה שתיתן לי את מפתח הכל-מקום.‬
‫לאן היא הלכה?‬
‫המפתח הזה פותח את הדלת לכלא של העצמי.‬
‫זה מקום טוב לכלוא את האויבים שלך.‬
‫חשבתי שאמרת‬ ‫שהמפתח נותן לך לראות אנשים שמתו!‬
‫כן. והחלק הזה נכון.‬
‫הרבה אנשים מתו שם כי מאוד קשה לצאת משם.‬
‫נתראה, ילדון.‬
‫תעזרו לי, זאת אימא!‬ ‫-מה קרה?‬
‫היא עברה דרך המראה שלי!‬
‫על מה אתה מדבר?‬ ‫-אני אראה לכם! בואו!‬
‫מה לעזאזל?‬
‫זה לא יכול להיות אמיתי.‬
‫אימא?‬ ‫-טיילר?‬
‫אני חייב להיכנס.‬ ‫-לא!‬
‫הנה.‬
‫תשתמש בזה כדי לחזור כשתמצא אותה, טוב?‬
‫טוב.‬
‫תיזהר.‬
‫אימא.‬
‫טיילר!‬ ‫-אימא!‬
‫טיילר!‬
‫אימא!‬ ‫-טיילר!‬
‫אימא!‬
‫טיילר!‬
‫אימא!‬ ‫-טיילר!‬
‫טיילר!‬
‫-אימא, תעצמי את העיניים,‬
‫תלכי בעקבות הקול שלי!‬
‫את שומעת אותי?‬ ‫-אני שומעת אותך.‬
‫אימא!‬
‫לכאן! תעצמי עיניים!‬
‫אתה נשמע קרוב יותר! אני שומעת אותך!‬ ‫-תמשיכי ללכת!‬
‫תמשכו אותנו!‬
‫אתה בסדר?‬
‫מה לעזאזל קרה עכשיו?‬ ‫-אמרתי לכם,‬
‫המפתחות האלה אמיתיים.‬
‫זה... מה זה?‬
‫הבית הזה מלא במפתחות קסומים.‬
‫אימא?‬
‫את בסדר?‬
‫בסדר. בסדר!‬
‫נהנית במסיבה שלך?‬
‫המראה?‬
‫היא נחמדה, נכון?‬
‫היא יכולה להיעזר בקצת צחצוח.‬
‫אימא! עברת דרך המראה שם!‬
‫ואז הלכת לאיבוד בפנים!‬
‫הוא לא משקר.‬
‫הרגע היית שם.‬
‫על מה אנחנו מדברים?‬
‫המראה.‬
‫אה, כן.‬
‫נוכל להביא אחת גם לחדר שלך.‬
‫אני אוסיף את זה לרשימה.‬
‫מה זה המקום הזה?‬
‫לסר?‬
‫יש לך מבקר.‬
‫היי, סם.‬
‫אמרתי לך שאבוא לראות אותך.‬
‫תרגום כתוביות: רביב רייז‬