Am un sentiment rău în privința lui.
Ne joacă pe degete. Nu putem avea încredere în el.
Crezi că s-a lăsat capturat intenționat?
L-a împușcat pe Travis în față.
E singura noastră cale către Hitler.
Acum două zile voiai să dispari.
Acum vrei să rămâi.
Ai spus că, dacă îl găsim pe Hitler, se rezolvă totul.
Toate eșecurile și păcatele noastre.
Vă duc chiar la el.
Jur.
Putem avea încredere în tine, Joe?
Ai încredere în mine.
Nenorociții m-au abandonat!
Nici măcar nu m-au căutat.
Și voi vă întrebați dacă puteți avea încredere în mine?
Clara! Oprește-te, ascultă!
Îți spun tot ce vrei să știi.
Ce ai putea spune?
Știu că ești speriată!
Oamenii aceia erau niște monștri.
Crezi că ei mă sperie?
Tu mă înfricoșezi.
Te-am văzut. Am văzut de ce ești capabil.
Despre ce vorbești? Tipii ăia erau naziști.
- Clara, naziști adevărați. - Știu.
Și ar trebui chemată poliția.
Sau tribunalul, sau presa, sau armata...
Ei știu! Știu cu toții! Și nu au făcut nimic.
Nimic! Înțelegi?
Asta e toată... Asta e ideea.
De aceea...
- De aceea eu trebuie să... - Să omori oameni. Cu mâinile tale.
Naziști! Îi vânez și îi omor.
Pentru că, dacă nu eu, atunci cine?
Am ținut secret față de tine.
Nu ți-am spus și asta a fost greșit, bine?
Dar numai pentru că...
suntem aproape de final.
- Final? - Da, se termină.
- Încă unul și s-a terminat. - Încă un omor?
Doar unul. Promit.
Crezi că îmi place să fac asta?
Din ceea ce am văzut astăzi,
chiar cred.
Ce ai văzut astăzi
eram eu care făceam tot ce trebuie
- ...ca să te salvez! - M-am salvat singură!
Apelând la umanitatea altei persoane.
Nu furându-i-o cu sânge rece.
- Tu ai ales violența. - Am ales dreptatea,
în timp ce lumea întreagă se face că nu vede. Noi nu putem.
Nu o vom face.
Nu ne permitem
luxul de a ne face că nu vedem, cum faceți voi.
Tu chiar
ai ucis un copil în Spania?
A fost un accident.
- Doamne! - Nazistul și-a folosit propriul nepot...
Sufletul tău blând...
- Este încă aici. - Ba nu, a dispărut!
A dispărut.
Și, din toate ororile pe care le-am văzut azi,
asta a fost cea mai rea.
Asta a fost cea mai rea.
Clara, oprește-te, te rog!
- Mai e doar unul... - Ba nu. E o minciună.
Nu te mint.
Știu.
Știu, dar te minți pe tine însuți.
Nu mă pot căsători cu un criminal.
Nu pot iubi un monstru.
Clara, te rog. Clara!
Clara!
VÂNĂTORII
Într-o listă a SS-ului
e un anume Mathias Kern. Nu se știe nimic de el.
L-am văzut pe Mathias Kern în dosarele INS.
Da, poftim.
Ești bine, Ruthy?
Sunt bine, mulțumesc.
S-ar putea să avem ceva.
Am vorbit cu o fostă colegă de la MI6.
Ea crede că agenția l-a găsit pe Hauptsturmführerul Pietr Hartman.
- Hartman? - Și pe Linus Rounds.
Elgar Vittbek, Gunther Domshron...
Am dat lovitura!
Au fost găsiți în morga din Buenos Aires.
Ce?
Șapte morți misterioase ale unor cetățeni germani în vârstă,
în ultimele patru luni, în Buenos Aires.
Autoritățile argentiniene nu spun nimic.
Crezi că există o grupare ca a noastră?
Care vânează naziști?
Informatorul meu crede că e un singur bărbat,
un lup singuratic,
care lichidează naziștii, fără să lase măcar o amprentă.
Poate are o mulțime de informații care ar putea debloca totul pentru noi.
Atunci, plecăm în America de Sud.
Și o să găsim acest lup singuratic.
Ți-am spus că ea o să fie o problemă.
E doar tulburată.
Cum rămâne cu tine?
Ai fost tulburat în noaptea în care a fost ucisă bunica ta?
Ai fugit?
Din câte înțeleg, ai transformat durerea în acțiune.
Nu soarta e cea care te desparte de Clara.
Ci firea.
Suntem monștri?
Ajută-mă să o întind.
Roxy.
- Roxy, ești bine? - Da.
- Doamne! - Au scos glonțul.
Ai nevoie de ceva? Te simți bine?
Da, sunt bine.
Ce dracu'!
- Lonny! - Oprește-te!
Ce face?
- Lonny, stai! - Las-o jos!
Lonny, pune arma jos, bine? Pune-o jos, îți explicăm.
L-a ucis pe Georges. A vrut s-o omoare pe Roxy.
Nu știu care e motivul pentru care încă respiră.
El este singurul nostru mod de a ajunge la Hitler. Înțelegi?
Bine. Îl împușc pe Joe acum.
- Lonny, te rog! - Oprește-te!
Uite ce mi-ai făcut!
Știi de cât timp te caut?
De câte luni scotocesc orașul? Câte spitale de veterani am vizitat?
Știam că n-ai plecat pur și simplu.
- Roxy. - Nu!
- Nu. - A încercat să te omoare.
Nu era el.
Îmi pare rău...
Trebuie să ne mișcăm repede.
Dacă vede că Joe nu se întoarce, Hitler va ști că oamenii lui au dat greș.
Ne va aștepta cu o armată.
Aceasta este singura noastră șansă de a-l găsi pe Hitler.
Singura șansă de a ne păstra promisiunea făcută,
în amintirea celor șase milioane.
Nu se va mai repeta!
Niciodată!
Bine, hai.
Bine.
Ești bine?
Da.
Doar...
Lonny, am vrut doar să-l pot vedea cu ochii mei,
pentru ca într-o zi să-i pot spune Malikăi că mama ei a stârpit răul din lume.
Nu ești de sacrificiu.
Nu ca mine.
Trebuie să fii aici pentru ea.
VIAȚA DUPĂ VIAȚĂ
Mă gândeam...
De ce?
De ce să distrugi o zi magnifică?
Cu gândirea ta.
Nu începe.
Asta faci. Gândești
și urzești intrigi.
Fiecare intrigă pe care am urzit-o
a fost doar în beneficiul tău, Adolf.
Fiecare?
Da.
Un simplu „mulțumesc”,
puțină recunoștință te-ar ucide?
Ce ți-ar mai plăcea!
Dacă m-ar ucide ceva.
Schimbările de regim sunt necesare pentru succesul unui Al Patrulea Reich.
Suporterii noștri sunt tot mai tineri. Mai ignoranți.
Specialitatea mea.
A fost! Până când ai dat greș.
Ești un ratat, Adolf!
Ai pierdut. Nu îți poți reveni după asta.
Dar numele tău înseamnă încă ceva.
Și, dacă ai avea un fiu sau o fiică,
ar putea continua pe baza numelui tău, ți-ar duce moștenirea mai departe.
Din fericire pentru tine,
ai o soție.
Doamna Hitler.
Doamna Hitler!
Creăm o mișcare.
Îi atacăm cu o armă mai puternică decât o bombă nucleară.
Cu mine ca noul lor lider.
O femeie a zilei de mâine.
O mamă pentru toți copiii pierduți ai lumii.
Pe tot globul, istorici renumiți
scriu despre ceea ce am creat eu.
Cu mâinile mele, inima mea, mintea mea de geniu,
am construit o lume nouă.
Și, în toate aceste cărți, numele tău netrebnic este lângă al meu.
Lângă al meu!
Să te măriți cu mine a fost cea mai mare realizare a ta.
Și cumva ești convinsă că meriți mai mult.
Tu ești
doar o cârpă lângă care stau eu.
De ce nu asculți
de același lucru care mereu
te-a salvat?
Vocea mea!
De ce mergem spre est?
Ar trebui să mergem spre vest, nu?
Nu. Tu te-ai întors.
Ai spus „vest”.
M-ai auzit greșit.
Știu unde este el.
Dacă Joe doar clipește dubios, îl lichidăm.
Pare cunoscut, nu?
Ca atunci când ne-am cunoscut.
Deci astea sunt toate?
Da.
Întrebarea este: cum face acest asasin
să dispară de la locul crimei atât de repede?
Cum o face?
- Cred că ești pe cale să-mi spui. - Bineînțeles.
Își atacă țintele în diferite locuri.
Moduri diferite de a opera, dar toate au ceva în comun.
Toate locurile crimelor sunt la marginea unei păduri.
Pădure densă, formată dintr-o serie de cărări
și cu centrul situat aici.
Imaginile arată o structură aici. O casă.
Aici cred că-l vom găsi pe vânătorul nostru de naziști.
Uite-o!
Meyer!
Cine ești și ce vrei?
Nu. Coboară cuțitul, te rog! Lasă-l jos!
S-ar putea să-l cobor în aorta ei, dacă nu-mi place răspunsul tău.
- Meyer! - Spune-mi de ce ești aici
și ce vrei, sau îi voi tăia gâtul.
Suntem aici pentru tine.
Pentru ajutorul tău.
Avem un grup de persoane la fel ca tine.
Îi prindem și îi pedepsim pe naziștii care au scăpat.
Uite! Vezi?
Numele meu este Meyer Offerman.
Nu este posibil. L-am cunoscut pe Meyer Offerman.
Cum?
Meyer Offerman o iubea pe sora mea.
Chava.
Am nevoie de asta.
Mulțumesc!
Știi, ea a crezut mult timp că...
Bine, toți am...
Că ai murit.
Și dacă chiar așa e, Meyer?
Dacă acesta e raiul nostru?
Să-i vânăm.
Dacă asta e răsplata noastră?
Dar tot e prea multă durere.
Alătură-te nouă!
Facem ceea ce faci și tu.
Lasă-ne să te ducem în America,
- ...s-o vezi pe Ruth. - Nu pot.
Nu, pot finanța eforturile tale.
- Nu am nevoie. - Avem acces la tot felul de documente.
Am spus „nu”.
De cât timp știi că Ruth e în viață?
Douăzeci de ani.
Știu cum arată casa ei din Brooklyn.
Seamănă un pic cu a noastră.
Știu ce s-a întâmplat cu fiica ei.
Fiica ta.
Știu că are un nepot,
Jonah, care e totul pentru ea.
Știu că mi-e dor de ea.
Atunci, de ce? De ce nu i-ai spus?
Dacă ar ști ce am devenit,
m-ar opri să fac munca asta.
Întotdeauna a vrut să mă protejeze. Asta era treaba ei.
Dar aceasta este a mea.
Îmi place cine sunt acum. Îmi place ceea ce am devenit.
Chava?
A murit cu mulți ani în urmă.
Munca e tot... E tot ce mi-a rămas.
Nu-i vei spune că m-ai văzut.
Nu este adevărul tău, nu tu trebuie să-l dezvălui, Meyer.
Înțeleg.
Promit că nu voi spune.
Promit.
Dar nu crezi că merită să cunoască adevărul?
Ruth merită multe lucruri.
Dar și Chava.
O persoană merită să-și spună singură povestea.
Oricât de adevărată sau neadevărată ar fi.
Ar trebui să ne rugăm pentru Chava.
De ce?
Ea nu vede cu claritate.
Este blestemul Sfântului.
Lumina nu vede decât întuneric.
Și ea crede că asta este.
Pe când noi vedem doar lumina ei.
Când ai fost frânt de prea multe ori,
când te zbați să faci față,
să supraviețuiești,
nu mai ai mintea clară.
Ne odihnim puțin.
Ne adunăm puterile!
Când am...
Când am scăpat prima dată din lagăr...
am auzit o poveste,
o legendă,
un basm
despre un om care trăia în pădure,
pe care naziștii îl numeau „Ciuma”.
Un supererou evreu.
Stârpea naziștii de pe fața pământului.
După câțiva ani,
am dat peste Ciumă.
Și m-am îndrăgostit de el.
Am petrecut următoarele două decenii
omorând naziști, eu și Zev.
Până într-o zi,
când el a pus jos masca și mantia,
iar eu nu am putut.
I-ar fi plăcut mult asta.
Mereu spunea că, dacă l-aș găsi vreodată pe Hitler,
ar mai lua o ultimă dată masca și mantia
și l-ar lichida.
Nu a spus Zev asta?
Ei bine...
Într-o zi,
în jurul focului de tabără, la culcare sau în întunericul pădurii,
popoarele asuprite ale lumii vor istorisi povești despre voi.
Un grup de supereroi.
Și veți deveni și voi eroi de legendă.
Un basm.
Un mit.
Doar dacă reușim.
- Cred că asta este. - Cum adică „asta este”?
Ce anume este?
Ajută-l.
Hai să-l ajutăm.
Ce naiba?
Ce este chestia asta?
Este o trapă de evadare. Dacă trebuie să fugă din nou.
Ne-ar putea duce în complexul lui.
- Există un sistem de tuneluri. - Unde duce?
Nu știu.
Deci ne-ar putea duce la o mulțime de arme îndreptate spre noi.
- Tunelurile sunt păzite? - Nu știu.
Cum să nu știi toate astea?
Cum se zice în spaniolă la „e de căcat”?
Cât de departe este intrarea din față?
Ne vor vedea venind de la kilometri distanță.
Doar pe aici se poate.
Este blocat din interior. Cum dracu' intrăm?
Mă ocup eu.
Un pic de C4 ar trebui să facă treaba.
Bine. Adăpostiți-vă!
Acoperiți-vă urechile!
Mai bine în siguranță decât să ne pară rău!
Mergem?
Travis și Joe ar trebui să se întoarcă în curând.
Ar face bine să vină cu scalpuri de evrei.
M-am plictisit.
Aș vrea să joc un joc.
Ce e?
Ai alte planuri?
Te las să câștigi.
Nu mă vei lăsa să câștig. Voi câștiga eu.
„Vei câștiga.”
Îți amintești cine ți-a spus asta?
- În buncăr? - Nu.
Vei câștiga.
Tu
vei
câștiga.
Capră, pistol,
lup, elev, soare negru și iepuraș.
Cine ți-a spus asta, Adolf?
În buncăr. Cine a fost, dragule?
Verifică!
Ai vrut pilula cu cianură.
M-ai implorat să ți-o dau.
În genunchi. Și ce ți-am răspuns?
Nu așa moare Adolf Hitler.
Nu așa se termină războiul.
Am spus: „N-o face!
Vom scăpa. Îi vom face să creadă că suntem morți.
Apoi vom scăpa și vom reconstrui, și, într-o zi, dragul meu,
vei câștiga războiul.
Vei câștiga.”
Asta am spus eu, la dracu'!
Verifică!
Ai spus „capră”?
Pistol?
Lup.
Elev.
Soare negru.
Și iepuraș.
Le-ai greșit pe toate, Adolf.
Îți fac jocul de 35 de ani.
Vrei în sfârșit să câștigi?
E timpul să-mi faci și tu jocul.
Știu cum câștigă Adolf Hitler.
Îmi pune coroana pe cap.
Și eu comunic tinerilor, ignoranților, oamenilor de rând.
Oamenilor!
Și tu vei auzi la televizoarele lor, în toată lumea.
Heil Hitler!
Heil Hitler pentru totdeauna!
Heil Hitler pentru totdeauna.
Voi continua să conduc după tine.
Ascultă-mă acum, așa cum ai făcut-o atunci.
Vocea mea te-a salvat.
Vocea mea salvează marea rasă albă.
Hei! Încetinește!
Hei!
Cred că am ajuns.
- Ce e aici? - Cred că un loc deschis
chiar în afara complexului.
Crezi? Dumnezeule!
Eu ies primul.
Voi mă urmați. Gărzile vă văd.
Când vă văd, se grăbesc să-l ducă în buncărul de sub clădirea mare.
Asta vă va oferi cea mai bună ocazie să vă apropiați destul ca să-l omorâți.
Dar, dacă ajunge în buncăr înaintea noastră,
oricât C4 am folosi, nu putem trece prin acele ziduri.
Așa că trebuie să ne mișcăm rapid.
Te duci singur, le atragi atenția.
Așa vom câștiga ceva timp.
Vom fi pe poziții și vom ajunge la buncăr înaintea lui.
Ai încredere în el să-l lași singur?
Am ajuns atât de departe! Nu plecăm de aici fără Hitler.
Nu fără mustața monstrului ăluia înfiptă într-un băț.
Du-te!
Sper să ai dreptate în privința lui.
Bună dimineața, Claudia!
Bine ai revenit!
Ce ne-ai adus bun?
Hans,
în câteva secunde, inamicii înarmați vor intra
chiar pe aici.
Sunt chiar în spatele meu.
Vin după Führer.
Repede! Dă alarma!
La semnalul meu...
Unu...
Doi...
Trei!
Mindy, jos!
Să mergem la conac. E acolo sus.
Intruși!
Intruși! Intruși!
Vin acum! Acum!
Ce se întâmplă?
Intruși!
Vin acum! Acum!
Mein Führer, ne scuzați, trebuie să vă ducem imediat în buncăr.
Haide!
Mai vin alții, la ora trei!
Nu înțeleg treaba cu orele! Unde sunt?
La dreapta, fraiere!
La naiba!
Harriet, trebuie să mergem!
Toată lumea, înapoi în tunel, imediat!
Nu știm dacă l-au prins deja.
Joe!
Nu am putut trage.
Înapoi!
Bine.
Duceți-l înăuntru imediat!
Intră acolo și fă-l să-și plătească datoria, înțelegi?
- Nu te uita înapoi. Te acopăr. - Nu.
Îl lichidăm împreună.
Ai avut dreptate, Jonah!
Familia e totul.
Nu voi lăsa să ți se întâmple nimic.
Nu pot. Chava, nu pot.
Ascultă-mă!
În câteva săptămâni, vom fi la nunta ta.
- Să ne îmbătăm turtă. - Nu, nu face asta.
E în regulă.
Adolf!
Acum du-te, muiere!
Fugi!
Nu!
Nu meriți să alegi cum se termină!
Trebuie să fii tras la răspundere
pentru crimele pe care le-ai comis.
Subtitrarea: Karina Han
Redactor Anca Tach