- Csak ez volt a Varjúnál. - A bérgyilkosok kevés holmival utaznak.
Csak oda Caieirasba. Szerinted ott lehet Hitler?
Klaus szerint csak a Varjú találkozhat vele.
- Akkor menjünk? - Menj, nézd meg mit találsz.
Vidd a hamisítót és a színészt.
- Ima, a színész megbízhatatlan. - Erre alkalmas.
És ha otthagyja a fogát, ezt az árat kell megfizetnünk.
- Ezt az árat kell megfizetnünk? - Te itt maradsz velem.
- Ima... - Itt maradsz!
Nagyon vigyázzatok! Hitler elérhető közelségben van.
Legyél óvatos!
Szétcsapom őket.
Nem a zsidókkal.
Joe-val.
Nem tudhatod, hogyan reagál, ha meglátja őket.
El lehet titkolni, ki kihez hű.
Vagy kibe szerelmes.
VADÁSZOK
Szeretném megköszönni valakinek, akinek nagylelkűsége
mindezt lehetővé tette. Meyer Offerman!
Meyer, gyere fel, kérlek!
- Kérlek! - Nagyon köszönöm.
Mindig tudtam, hogy vár rám a színpad. Nagyon köszönöm.
Örömömre szolgál, hogy mind itt lehetünk.
Bár tartok tőle,
hogy pár nagyszerű zsidó művészt
elszipkáz tőlünk a Broadway.
Kicsit aggódom emiatt. Vagy nem kéne?
Nagylelkű micvódért hálából illőnek találtuk,
ha ezt a helyet Izrael Temploma Meyer Offerman Színházának nevezzük el.
Hálásan köszönöm.
Harmincmilliót akarnak?
Nos, mondd meg nekik, hogy örömmel növeljük a termelést...
Mi az? Visszahívlak.
Mi a... Edward!
Mi a... Hol a francban van?
- Te... -Én vagyok.
Hadd magyarázzam meg!
Pár napja megláttam egy nő nevét a telefon mellett,
hozzá egy Los Angeles-i címet.
Nyilván feltámadt a gyanúm, és felhívtam Morel professzor irodáját.
Azt mondta, nincs utazás Izraelbe.
Aztán felhívtam az American Expresst. És meg is volt.
Két hétre a Buenos Aires-i Palladio Hotelben.
Szóval ittam pár pohárral,
és mire észbe kaptam, egy gépen ültem.
Tényleg mint egy rossz filmben.
Amúgy milyen a szobaszerviz?
- Clara... - Ki az a Millie, Sam?
Szerelmes vagy belé?
- FBI-ügynök. - FBI-ügynök?
Nagyanyám gyilkossági ügyében nyomozott.
Elrepültem hozzá Los Angelesbe, mert megtudtam valamit valakiről.
Valakiről, akit már régen kerestem,
és az illető itt van Argentínában.
Ki az?
A nagymamám húga, Chava.
A szavtám azt hitte, a családból csak ő élte túl a háborút.
De miközben a kutatást végeztem a szakdolgozatomhoz,
egy túlélő nevére bukkantam.
Chava Apfelbaum.
Jobban utánanéztem, és kiderült, hogy megszökött a táborból.
Elrepültem Los Angelesbe Millie-hez segítséget kérni.
Megtudta, hogy él, méghozzá itt, úgyhogy eljöttem megkeresni.
- Miért nem szóltál? - Hülyeség volt. Elbasztam.
Ne haragudj! Biztos akartam lenni benne, hogy igaz.
Bocsáss meg! Elcsesztem.
Tudom, hogy nem tölthetem be az űrt, amit a nagymamád hagyott.
De ha engeded, hogy benne éljek veled, nem érzed majd akkorának.
Szeretlek.
Bocsáss meg!
Tényleg bocsánatot kérek, oké?
Szeretnék találkozni vele.
- Találkozni akarsz vele? Nem! - Miért?
Nem hiszem, hogy... Eléggé...
- Milyen? - Furcsa.
A nagyszülők testvérei mindig furák, nem?
Ebéd, ma.
- Ma? Nem hinném, hogy összejön... - Nem kérdés volt.
Akkor legyen ebéd.
Azt hiszed, nem tudom, mivel jár évekig hazudni a szeretteidnek?
Én hazudtam Ruthnak.
Tudtam, amit tudtam, de eltitkoltam előle.
Ne merészelj nekem itt picsogni, amikor én cipeltem helyetted a terhet.
Ima!
Mindenkinek joga van a saját múltjához, Rebekah.
Nekem is az enyémhez, és neked is a tiedhez.
Megtaláltam. Ő az.
- Nem ő az. - De igen.
Mit mondtam aznap, amikor találkoztunk?
Megígértem, hogy megtalálom. Eltartott egy darabig.
De mindig betartom az ígéreteimet.
Köszönöm, Ima! Köszönöm!
Köszönöm, köszönöm!
Most már menj!
Georges és a többiek ma nemigen lesznek itt.
Lehet, hogy ez az egyetlen esélyed.
Köszönöm!
Én nem az az ember vagyok. Nem vagy keresztény.
Dehogynem.
- Nem hagyom! - De igen!
Maga nem Isten szolgája.
Nem vagyok az az ember!
AZ FBI TOVÁBB KERESI A PÜSPÖK GYILKOSÁT
Halló?
Danny...
Millie? Hova a picsába tűnt?
Pár napra el kellett mennem LA-ből.
Ide hallgasson...
Figyeljen!
A könyvében azt írta, hogy Melanie ügynök...
Vagy mi a bánat...
Nem tévedhet, és ha mégis téved, az nem tévedés.
Tényleg ezt hiszi?
Hívtak a szövetségiek, Millie.
Keresik magát.
Mit csinált, Millie?
- Jól vagy? - Igen.
Hová mész?
Kicsit el a városból Rhinehart befektetési papírjaiért.
- Semmi izgalmas. - Veled megyek.
Nem ülhetek itt egész nap. Megőrülök.
Akkor gyere!
Két náci szimpatizáns él ebben a városban.
Ha a Varjú Hitlerhez jön, lefogadom, hogy ők az összekötők.
Régiségboltjuk van. Ifjú párnak adjátok ki magatokat.
-Én a lakberendezőtök leszek. - Miért nem te leszel a férjem?
A közönség sosem hinné el, hogy egy ilyen szép nő
egy ennyire fenséges férfi felesége lehet.
Imádom a régiségeket.
Jártatok a Berkshiresben? Vagy egy kis hely Lenoxban.
- Nagyon aranyos lámpáik vannak! - Minden oké?
Igen. Tökély. Csúcsszuper. Teflon. Teflon. Tef-Lonny Flash!
Drágám, ne már!
Te beszívtál, bazdmeg!
- Csak segít az időzónaváltás miatt. - Megint, Lonny?
- Na jó, kapd be! - Megint?
Elbaszhattad volna, veszélybe sodorhattál volna minket.
Mikor kaptál rá erre a szarra?
Tudod, mit kockáztatok?
Mi a faszért jöttél Argentínába?
Miattad. Mert te is jöttél.
Akkor kaptam rá erre a szarra, amikor elmentél! Oké?
Oké?
Lonny!
LOUIS J. LEFKOWITZ FŐÁLLAMÜGYÉSZ
Honnan tudja, hogy őt látta?
- Hogy ez a Mr... - Von Staub.
Azért, főállamügyész úr,
mert nem felejtem el egy gyerekgyilkos arcát.
- Ms. Apfelbaum... -„Ms. Apfelbaum”, Tudom.
Jártunk más ehhez hasonló irodákban.
Minden magas rangú tisztviselő ugyanazt mondta.
Nem kell végighallgatnom még egy leereszkedő elutasítást
valakitől, akinek annyi dolga van,
hogy nem ér rá a zsidók ellen elkövetett bűnökkel foglalkozni.
- Tüzes asszony. - Mindig is az volt.
Nézd, Louis, ne haragudj. Köszönöm, hogy időt szántál ránk.
- Utánanézek. - Mi?
- Kivizsgálom. - Nem fontos ám.
- Ráállítom a csapatomat. - Ne!
Idős nő, mindene fáj, és össze van zavarodva.
Nem hiszem, hogy sok igazság lenne abban, amit mond.
Nem akarom az idődet vesztegetni, de ő a barátom, úgyhogy...
-Így érezte, hogy meghallgatták. -Értem.
Köszönöm, Louis.
Biztos voltam benne, hogy a kapcsolataid révén...
hogy a szenátorok, a képviselők, a főállamügyész...
Semmire sem jutottunk. Senki sem hisz nekünk.
Azt mondtuk, soha többé.
Nem állok le.
Nem hagyod annyiban, igaz?
Nem tudom. Te igen?
És ha mi magunk csinálnánk?
Kerítünk egy csapatot, és mi magunk csináljuk.
Ezt a lányt fogod feleségül venni?
Aki átutazik a fél világon,
mert meglátott egy nevet egy kibaszott jegyzetfüzetben?
Nyilvánvalóan zakkant.
- Mi van? - Igazából zseniális.
És ha lefújom a programot, gyanút fog.
Rá fog jönni, mire készülünk. Szóval hárman együtt ebédelünk.
Mi van? Szerinted örülök ennek?
Kértem Mindyt, hogy ugorjon be helyetted, de ágyban van,
és argentin szappanoperákat néz.
Tetszik ez a lány?
- Szeretem. Ő lesz a feleségem. - Akkor nem barátkozom össze vele.
Ha szereted, azt mondod neki, hogy hazudtál rólam,
és igazából egy másik lánnyal jöttél ide,
aztán lefújod az esküvőt.
Bumm, kész, vége.
Egy család leszünk, Chava. Veled is.
Átjön ebédelni.
Aztán hazarepül, és nem gyanít majd semmit.
Után megkeressük Hitlert, megöljük, és én kiszállok.
Visszarepülök Párizsba, elveszem Clarát, megöregszünk,
és unalmas, boldog pár leszünk. Ez fog történni.
- Ez történik velem. - Nem. Ez Sammel történik.
- Veled nem ez történik. - Tudtál rólam.
A halála után is. Mégsem kerestél soha.
Ez a legkevesebb, amit tehetsz.
- Csirkét sütök. - Asztalt foglalok.
Ne így találkozzon a családdal! Sütök csirkét.
Legyen hát csirke.
- Mi lesz most, Biz? - Megmondom, mi lesz.
Beléjük eresztünk pár golyót a Marson.
Ennyi!
Jó lett. Jöhet a következő!
Nagy volt. Jól van, azt hiszem, sikerült.
A lakókocsimban leszek.
Ezt megtartjuk. Jó lett a jelenet.
Golyók a Marson.
Kopj le!
Ne!
- Mi a faszom? - Kifelé! Tűnés!
Kifelé?
Mi az isten? Maga meg ki a tököm?
Te ki a tököm vagy? Mi ez a rumli?
Egy budiban lenne a helyed, te barom!
- Hívom a biztonságiakat. - Na menj a picsába!
- Mi a faszom, ember? -Én vagyok a biztonság, világos?
Telibe okádom, kit hívsz.
Hülyére iszod magad,
száz évvel vetsz vissza minket az elkúrt történeteiddel.
Ezt nézd! Rossz fényt vetsz ránk.
Tudod, mit mondanak? Azt, hogy: „Megint az a zsidó!”
Senki sem érdekel önmagadon kívül.
Ki a faszom maga? És hogy a picsába jutott be ide?
A nagyapád ugyanilyen volt.
- A nagyapám? - Az a műmájer kurafi!
A zsidó színház Chevy Chase-e.
De minden faszakodása ellenére ő nagy színész volt.
Várjon! Ismerte a nagyapámat?
Személyesen nem. Mit tudsz róla?
Apám ritkán beszélt róla.
De a nagyapádat egy táborba vitték.
És nagyapád minden sábátkor késő éjjel fellépett.
A nagyokat játszotta, Sólem Aléchemet, Brechtet, Shakespeare-t.
„Hát a zsidónak nincs szeme?
„A zsidónak nincs keze, szervezete, érzéke, érzelme, szenvedélye?
„Ha megszúrtok, nem vérzünk?”
Az őrök persze rajtakapták. Kétszer lőttek bele. Meghalt.
De minden sábátkor
felszabadította azokat az embereket a cellákban.
Távoli világokba repítette őket.
Golyók a Marson 2.
Mi az édes faszom ez?
Valaha a Hamlet ben játszottál.
Az Othelló ban játszottál. „Korunk legnagyobb ifjú színésze.”
Mi történt?
Nem tudom.
Nem tudom. Csak úgy megtörtént.
Fyvel Flazsenstein unokája vagy.
Abból az anyagból gyúrtak, amiből őt.
Elhiheted, látom őt benned. Látlak, Leonard.
Tényleg látlak.
Olyan lehetőséget kínálok neked,
ami minden szerepnél nagyobb.
Leülhetek?
Azt kezdesz az életeddel, amit akarsz, Lonny.
De ha ezt akarod csinálni, tisztának kell lenned. Az életünk a tét.
Az övé is.
A pokolban voltam.
Csak mi nem hiszünk a pokolban, ami frenetikus.
Azért megjártam a magunk poklát.
Amikor legutóbb használtam, minden nap minden percében el voltam szállva.
Szippantottam, szívtam, nyeltem, lőttem,
szoptam mindent és mindenkit, hogy ne lássam az arcomat.
Hogy a nevemet is elfelejtsem. Hogy ne tudjam, mennyire magam vagyok.
Aztán egy nap egy vénember megjelenik a lakókocsimban,
és elkezd a nagyapámról beszélni.
Arról, hogy mekkora hős volt, és hogy egy vérből valók vagyunk.
És hogy lehetnék olyan, mint ő.
Fogtam hát a tőrt, és a család tagja lettem.
És tényleg úgy éreztem, hogy vagyok valaki.
Érted? Hogy létezem.
Az benne a vicces,
hogy hazudott.
Nem ismerte a nagyapámat.
És már tisztában vagyok vele, hogy engem sem ismert.
Megnéztem mindet.
A filmjeidet.
És rettenetes színész vagy. Nem a filmbeli szerepeidben.
Hanem ebben a szerepben, Lonny Flashében.
Mert a legnagyobb szereped az, amire születtél.
Leonard Flazsenstein.
Te.
Szerintem ő is egyetértene. Ebben a szerepben imádna.
Az egyetlen szerep, amiben Roxy szeretni tudna.
A valódi önmagad.
Istenem, de jól nézel ki!
Ez már idegesítő.
- Keressük meg Stammeréket. - Lonny!
Chava okkal küldte mindhármunkat. Szükséged van rám.
Ha odaérünk, maradj a kocsiban.
Szóval hová megyünk?
Tudom, hogy nem csak valami papírokért.
Megtaláltam egy embert.
Egy embert, akit már nagyon régóta keresek.
Ismernek valamit a Kool the Gangtől?
Meyer Offerman.
A rendfőnöknő fuvallata fordította ön felé a szélkakasom.
Azt mondta, az árvaháznak szüksége van új tetőre,
új kazánra, 20 új ágyra.
Én éppen egy jelentős adományt igyekeztem piacra dobni.
Ez igen kegyes öntől, Mr. Offerman.
Offerman. Köszönöm.
De ha nem veszi zokon,
mi haszna van abból egy maga forma pasasnak, ha pénzt ad a templomnak?
Magam forma pasasnak?
Úgy érti, egy zsidónak?
Mi jó van abban egy maga forma nőnek, hogy a templomnak adományozza magát?
- Hogy mondja? - Az apja zsidó volt.
Jézus zsidó volt, igaz?
Nem rá gondoltam.
Az apád, Rebekah. Az apád.
Hiram Kreutzer.
Még mindig hallod, ugye?
A gőzmozdony sikolyát, ahogy apád átad egy nőnek
a vonat ablakán át.
Talán azt mondta neked, hogy nyaralni mész.
Mikor értetted meg végül, miért tette ezt apád?
Na idefigyeljen, maga ráncos vén pöcs.
Ha azt hiszi, hogy haboznék levágni a bozontos fejét
a kibaszott nyakáról ezek előtt a drága angyalkák előtt,
hát súlyosan téved.
Köszönöm. Pontosan ezért vagyok itt.
Olvastam az aktáját. Oxford. MI6.
A kollégáimmal összeállítunk egy csapatot,
hogy szökött náci söpredéket aprítsunk.
- Soha. - Tessék?
Azt kérdezte, mikor jöttem rá, mit tett értem az apám.
A válasz az, hogy soha, mert vele kellett volna meghalnom.
Inkább haltam volna meg vele, csak még egy napot tölthessek a karjaiban.
Köszönöm, Mr. Offerman. Sajnálom, hogy ennyit utazott.
Ha visszafizetnéd a jegy árát, hogy megbosszuld apád halálát,
ahhoz nem elég az ének és a jótékonyság.
Velünk kell tartanod. Ez az egyetlen lehetőség.
Apád csak azért tett fel arra vonatra,
hogy egy nap leszállhass róla.
Ne izgulj!
Nem izgulok, zsidó vagyok. Mi mindig így nézünk ki.
Hahó!
- Szia! - Sálom!
Sálom, drága unokaöcsém!
Jóságos ég! Te pedig nyilván...
Clara. Örülök, hogy megismerhetem.
Nézzenek oda!
Alig látom a schöne punimodat a sok virágtól.
Drága vagy!
Gyertek be!
Az a szállodájuk.
Nagyon finom. Köszönöm.
Régi recept.
Biztosan nem kóstoltad még. Hagyományos zsidó étel.
Sam dédmamájának receptje. A múltunk a mindenünk.
Szóval, Chava, miért Dél-Amerika?
Egy darabig Londonban éltem,
aztán úgy tíz éve idekerültem a munkám miatt.
Van egy különleges ügyfél, akit már sok éve üldöztem.
Csodálatos! És becserkészted az ügyfelet?
Még nem. De imádom az üldözést.
Clara neuropszichiátriát tanul a Sorbonne-on.
Jó állása lesz az egyik nagy klinikán.
Neuropszichiátria.
Mit dolgoznak a szüleid, drágám?
Műgyűjtők Londonban. Van egy galériájuk a Savile Row-n.
Műgyűjtők.
Kellemes időtöltés gazdagoknak, nem igaz?
Gyűjteni, megszerezni valamit, ami igazából nem az övék,
aztán a sajátjuknak mondani.
Szóval mikor lesz a nagy nap?
Október 10-én Párizsban.
Októberben? Ilyen gyorsan elveszítelek, Sam.
De megkapsz engem.
Amúgy zsidó esküvő lesz?
Még megvan a dédnagyapád tálisza.
- Nem veszek fel táliszt. - Miért nem?
Elveszel egy sikszét, és ettől már nem is az vagy, aki?
Amiért az őseid harcoltak, amiért meghaltak?
A szavtád forog a sírjában.
Ha Sam zsidó esküvőt szeretne, én nagyon szívesen beleegyezem.
Az elmúlt másfél évben megtanultam barheszt sütni.
Énekeltem a Dajenut. Két szédert tartottam. Trenderlit pörgettem.
Hallgattam, hogy megfújják a sófárt, hogy a minjan kántál,
és Lenny Bruce stand-upját.
Soha nem akarnám, hogy Sam valaki más legyen.
Én így szerettem bele, ennek a zsidósága is a része.
Nem tudom, milyennek gondoltál, de szeretem őt, Chava.
teljes szívemből.
Ő pedig ugyanígy szeret engem.
Ő a legkedvesebb, leggyengédebb,
leghűségesebb ember, akit ismerek.
Egyszer volt egy szerelmem.
Olyan, akiért ilyen buta tirádákra lettem volna képes.
Zevnek hívták. A háború után találkoztunk.
Ugyanazzal foglalkoztunk.
Egymásba szerettünk.
Húsz évig voltunk együtt.
Aztán egyikünk a munkája elé helyezte a másikat, a másik pedig...
Nos, ő úgy hiszi,
hogy a munka mindennél fontosabb.
Szerencsés ember lehet ez a Zev,
amiért ilyen sokáig szerethetett téged.
Talán ihatnánk még egy kis bort.
- Szerintem eleget ittunk, nem? - Nem, én is kérek.
De kimehet ez a siksze előbb a mosdóba?
Persze, drágám, a folyosó végén van.
Túl jó neked.
Jó reggelt! Apámhoz jöttem.
Rég nem jártál itt.
Meg akarsz gyóntatni?
Nem.
Én szeretnék gyónni. Nem bánod?
Még kislány voltam,
amikor apám
feltett egy vonatra.
Úgy volt, hogy az a vonat biztonságos helyre visz.
Apám megígérte,
hogy egy nap visszajön értem, és megint átöleljük egymást.
Most itt vagyok.
Azért utaztam ilyen messzire, azért utaztam ilyen sokáig,
mert apám hazudott.
Megígérte, hogy egy nap viszontlátjuk egymást,
és azért jöttem, hogy megkérdezzem, miért.
Hogy megkérdezzem, miért hazudott, mert csak te tudod.
Csak te tudhatod.
Csak neked van erre válaszod, mert te vagy a válasz.
Mert hazugsággá változtattad ezt az ígéretet,
amikor agyonlőtted apámat Bergen-Belsenben, 1943. július 2-án.
Ugye így történt, Herr Muntz?
Bocsásson meg nekem!
Jó napot!
Miben segíthetek?
A nevem Antonio Costa.
Ők az ügyfeleim, Kate és Hamish Hughes.
Most vásároltak egy nyaralót a közelben,
és szeretnék berendezni.
Sajnos ma korán zárunk.
Gyorsan körülnézünk.
Használhatom a mosdót? Elég hosszú út volt.
Hátul van.
-Óvatosan azzal! - Nyugi!
Ne!
Mi ez?
Nem tudjuk.
Nem Hitlert rejtegetik, hanem a kibaszott Josef Mengelét.
Hol van a halál angyala?
Hol van Mengele?
- Nincs itt. - Gitta!
Halljam! Hol van most?
- Meghalt. - Kamu!
Három hónappal ezelőtt nyaralni ment,
agyvérzést kapott úszás közben, és megfulladt.
Sokáig nem tudtuk, ki volt. Esküszöm.
Csak pár éve jöttünk rá, kicsoda valójában.
A halála után próbáltuk eladni a sztorit az újságoknak.
Igen. Aztán felhívott egy idős hölgy.
Azt ígérte, vonatra száll, és fizet kétmilliót, ha hallgatunk róla.
A Varjú.
És ennyi pénzzel
soha többé nem kell dolgoznunk.
A torma teszi.
Ha valaki azt mondja, hogy nem szereti a tormát,
azonnal menekülj!
Mire vannak a ketrecek?
Néha bűvészkedem, drágám. Sam nem mesélte?
Chava néni előadóművész.
Vannak titokban készített fotók,
térképek, SS-tisztek nevei, kések meg pisztolyok is.
Igen.
Nácikra vadászunk.
Csak viccel.
Nem viccelek. Pontosan ezt csináljuk.
Nácikra vadászunk, és megszabadítjuk tőlük a földet.
Ha Clara családtag lesz,
joga van tudni, mivel foglalkozik a család, Jonah.
A neve Jonah. Mint Jónás a bálnával. Jonah Heidelbaum.
Nem tudom, honnan jött a Sam Rabinow, de van egy hangzása.
Clara!
Ne...
- Clara! - Jobb így.
Találtam valamit.
Csupa szenny.
Soha életemben...
Azt hiszik, semmire sem vagyok jó, megöregedtem.
Tudod, honnan tudom, hogy nem vagyok öreg?
Mert úgy volt, hogy veled öregszem meg.
Hahó!
Gracias. Jöjjön csak!
Bassza meg!
Húzz a picsába!
-Úristen! - Hadd magyarázzam meg. Adj egy percet!
- Mindent elmagyarázok. - Nem. Miért?
Miért hallgassalak meg, Jonah? Az első pillanattól hazudtál nekem.
-Érdekel az igazság? - Igen.
Három évvel ezelőtt felébredtem az éjszaka közepén,
és láttam, ahogy megölik a nagyanyámat. A karomban vérzett el.
Kiderült, hogy azért halt meg, mert egy éve náci háborús bűnösöket üldözött.
Ezt az aprócska idős nénit azok a nácik ölték meg, akikre vadászott.
Úgyhogy a halála után átvettem a helyét.
Megtaláltam az embert, aki megölte. Aztán rengeteg másikat.
Miért a sok éjszakázás?
Miért ébredek sikoltva éjjel? Miért változtattam nevet? Ezért.
Azért, mert soha nincs vége.
Azért vagyok itt, hogy most mégis véget vessek neki,
aztán élhessek veled, a nővel, akit szeretek.
Nem.
- Le! Figyelj, amikor szólok... - Jonah?
Menj a fürdőbe! Bújj el, és ne gyere ki! Menj!
Jonah!
Engedj be, Jonah!
Jonah!
Szia, Jonah!
Jonah!
Kapj el, ha tudsz!
Félre! El az útból!
Félre!
Bocs az előbbiért.
Azt hiszem, az lesz a gond...
Hogy még mindig szeretlek.
Várj, amíg kijózanodsz.
Figyelj, össze tudom szedni magam.
- Tudod, hogy képes vagyok rá. - Nem illünk össze.
- Hogy mondhatsz ilyet? - Nem tudok gondoskodni rólad.
Teljes ember kell hozzá, és nekem már van gyerekem, Lonny.
És többet nem tudok adni.
Joe!
Joe. Joe!
Joe!
Ne! Engedjen el!
Clara!
Ne!
Fordította: Kamper Gergely
Kreatív supervisor: Kwaysser Erika