Jódleři, jódlujte, děti, zpívejte.
Vysoko v horách slyšíš všechno.
Slyším krávy bučet,
slyším včely bzučet.
Slyším cval koní a vrkání holubic.
- Slyším dojení... - A tětivy brnění...
Slyším lovce lišek tančit
a von Klausovy zpívat.
Jódleři, jódlujte, děti, zpívejte.
Vysoko v horách slyšíš všechno.
Jódleři, jódlujte, děti, zpívejte.
Vysoko v horách slyšíš všechno.
RAKOUSKO
Konec.
Ještě sedm stránek, mami.
Gerhildo, co jsme si říkali o tom, jak mi máš říkat?
Dobře... Guvernantko.
Papá nám nikdy nečte pohádky, když je doma.
Tvůj papá má moc práce.
Cestuje všude možně.
Proto mě najal.
Slyšela jsem Lady Himmelmanovou říkat, že tě najal, protože je
„spíš horňák než dolňák.“
Gerhildo, běž už, prosím, do prdele spát.
Mám tě ráda, guvernantko.
A já tebe, dítě.
Dobrou noc, mami.
Pane?
Protože moje pohádky už nemají šťastné konce.
Proto jim papá už pohádky nevypráví.
Je mi ctí vás poznat.
Šest měsíců je dlouhá doba. Jsem rád, že jsem doma.
Od smrti jejich matky je to těžké.
Slyšel jsem, že poslední měsíce byly pro ně ty nejšťastnější.
I moje.
O tomhle dni jsem snila, co jsem sem přišla.
Ale mohu se k něčemu přiznat? Nepřišla jsem sem kvůli dětem.
Přišla jsem, abych se jednoho dne mohla pokusit
ukrást srdce odvážného Rolfa von Klaussena.
A skutečně myslím ukrást srdce, nácku.
Řekni mi, kde je. Vím, že je v Jižní Americe.
-Řekni mi, jak ho najdu. - Já nevím.
Dohlížíš na vývoz zbraní přes São Paulo.
Posíláš mu je. Tak mi řekni, kde je.
Fräulein...
Papá!
Promiňte.
Mami?
VELKÝ LOV
Volala jsi?
Vypadáš strašně.
- Dobře, že jsem ti přinesl dárek. - Na to není vhodná chvíle.
Před dvěma dny jsem v bordelu v Paříži zabil Biffa Simpsona.
Starýho ducha z SS. Prostřelil jsem mu obličej.
Jestli jsi tady kvůli doznání, jsi na špatném místě.
Doznání jsou pro hříšníky.
Snažil se smlouvat o život, tvrdil, že když ho nechám žít,
mohl by mi přinést větší cenu.
Jakou?
Hitlera.
Nevěříš snad...
Tvrdil, že Hitler uprchl z Evropy a žije v Jižní Americe.
- A jaký měl důkaz? - Potkali jsme ho. Plukovnici.
Kecy.
Kdo by to byl řek, že ženská vystoupá tak vysoko.
Eva Braunová se zabila v roce 1945, stejně jako Adolf Hitler.
- Jak to víš? - Hitler je mrtvý, Jonahu.
Říká kdo? Rusové?
Našli jeho tělo a spálili ho? Ty tomu věříš?
Lidi věřili, že Eichmann je taky mrtvý, dokud ho Mossad nenašel v Jižní Americe.
Eichmann, Mengele, Stangl, Wilhelm Zuchs.
Náckové prostě nezmizí. Nezabijí se.
Než zemřel, Biff Simpson řekl: „Všechny cesty vedou přes Janov.“
- Proč Janov? - Nedávalo mi to žádný smysl.
A pak jsem si uvědomil, že z Janova Eichmann uprchl z Evropy.
Josef Mengele taky. V červenci 1949.
Můj kontakt vytáhl záznam,
podle něhož lodě, které pluly z Janova a Buenos Aires, byly pronajaté
německým ocelářským konglomerátem Essen Industries.
Ukázalo se, že 29. dubna 1945 si Essen Industries taky pronajali loď
z Janova do Buenos Aires.
Hitler a Eva spáchali sebevraždu 30. dubna. Byli na téhle lodi?
Na seznamu byli dva členové posádky, kteří nebyli nikde jinde uvedení.
Erik Tolmann a Frida Tolmannová.
Zakladatel Essen Industries se jmenuje Klaus Rhinehart.
Podporovatel nacistů.
A teď je to svobodný muž žijící ze všech míst na světě
- v Buenos Aires. -Řídí argentinský ocelářský průmysl.
Mohl bych pronajmout letadlo a dopravit nás tam bez povšimnutí.
Najdeme Klause Rhineharta, najdeme Hitlera.
Musíme to říct federálům.
Ale no tak. Co pro tebe federálové kdy udělali?
Dali ti zkurvenej roubík, abys mlčela o Biffu Simpsonovi?
Verdikt nevinen pro biskupa Prentze?
Proč jsi tady, Jonahu? Proč u mě?
Protože to sám nezvládnu.
A vím, že jsi jediná, kdo by mi mohl věřit.
- Tohle je dost nad tvoje síly. - Proč jsi mi volala?
Proč jsi mi volala, když jsi prohrála Prenztův případ? Řekni mi to. Proč?
Možná proto, že si uvědomuješ, že spravedlnost je privilegium
vyhrazené několika vyvoleným a možná jsi hledala jinou cestu.
Najdeme HItlera
a všechno, co jsme udělali, všechno, čím jsme se stali,
dostane smysl.
Konečně to může skončit.
Myslel jsem, že to pochopíš.
Jdu do toho.
Ale sami to nezvládneme. Kde máš kamarády?
Zrovna se spolu nebavíme.
Tak se s nimi budu bavit já.
Vítá vás Tatiana Suarez Pico v dalším díle
Tatiany v kině.
Mám tu filmovou hvězdu Lonnyho Flashe a budeme si povídat o jeho novém filmu,
Osm cest k sabatu.
- Hola, Lonny. - Bonjour, Tatiano.
V Osmi cestách k sabatu hrajete židovského zabijáka,
který prochází krizí víry při pokusu zabít osm mužů před západem slunce.
O dva roky později máš nominaci na Oscara. Musí to být skvělý pocit.
Chvála a ceny jsou pěkná věc, ale já točím filmy
pro dceru švadleny v Nepálu, pro dítě rybáře v Yemenu,
pro pastorova syna v Omaze v Nebrasce,
kteří si říkají: „Možná až vyrostu,
„taky budu židovská filmová hvězda.
„Fanoušci mě inspirují.“
Omlouvám se.
Osm cest k sabatu má premiéru v kinech v pátek 21.
BARCELONA ŠPANĚLSKO
- Potřebuješ kapesník? - Ne.
- Slzy jsou pro Sandy Meisnerovou. - Ne, slzy nemyslím.
Teče ti krev z nosu.
To je dobrý. Díky. Jo. Uvidíme se příště, jo? Díky.
Nashle, Lonny. Děkuji.
Moc rád tě...
- Co to děláš? - Ty hajzle!
Hele! Přestaň!
- Zbláznil ses? - Co tady děláš?
MARSEILLE FRANCIE
Krásné, slečno.
Vypadá to přesně jako Van Gogh.
Jen lepší.
Ale to by nešlo, Armande.
Plagiáty musí vypadat jako originál.
Esme vám napouští vanu.
A Jacques dnes vyzvedává slečnu Maliku ze školy.
Rozmazlujete mě, Armande.
Slečno...
Snažila jsem se je zastavit, ale trvali na tom.
Kurva, to ne.
Jacobe, nesahej na to husí hovínko.
Murry, to je pořád...
VÍDEŇ RAKOUSKO
Modli se za mě, sestro...
Jdi do prdele.
Myslel si, že bych měla mluvit já.
Co si vyberete? Udušení, uškrcení, lebkou do prdele?
Líbí se mi, když se snažíš flirtovat.
Máme důvod věřit, že Hitler je stále naživu.
ZDRAVÍM, WILHELME
Sbohem.
H-E-I-M.
Přesně tak. Ano.
Omlouvám se, pane. Pod tímto jménem nejsou v Connecticutu žádné záznamy.
- Návrháři jsou připraveni, pane. - Dobře, Annette. Hned tam budu.
Ten návrh jsme zmenšili, jak jste žádal. Dráty mají vyšší kapacitu dat,
která se mohou ukládat na pomocném panelu.
Co to sakra je, Mizushimo?
- Co to do prdele děláš? - Byla to nehoda.
- Zdržel jsi nás o tři hodiny. - Byla to nehoda.
- Hele. - Víš co? Odcházím.
Prašť mě.
Chceš to urovnat?
Nechte ho být.
Vítejte v Secret Sprinkles.
Můžete ochutnat všech 50 super příchutí, jestli chcete.
- Vážně? Všech padesát? - Jestli chcete.
Můžu ochutnat tu s čokoládovými kousky?
Můžu ochutnat cheesecake?
Můžu ochutnat máslovou příchuť?
Koho asi hledají?
- Můžu ochutnat karamel? - Ježišikriste. Nemůžeš si už vybrat?
Klidně můžu ochutnat všech 50 super příchutí.
Není to tak, Priyo?
Dělej, člověče.
Já volám.
Ty voláš!
Všichni voláme
po zmrzlině.
Magor.
Můžu zkusit žvýkačkovou?
KANDIDÁT NA OSCARA
Kandidát na Oscara.
Musím říct, že ses ani trochu nezměnil.
Ale změnil. Jsem ještě úžasnější.
Můžeme se soustředit na to, proč jsme tady?
Myslíš si, že pořád dáváš rozkazy, co?
Neslyšeli jste to? Pronajmeš soukromé letadlo za Meyerovy krvavé peníze,
tak můžeš dávat rozkazy.
Nemůžeme přestat s tím blbnutím?
Dost.
Nedovolím, aby vaše dysfunkční rodinný vztahy tohle podělaly. Jasný?
Tohle je Klaus Rhinehart, německý průmyslník a bývalý nacistický sponzor,
který teď žije v Argentině jako šéf ocelářského průmyslu v zemi,
na čemž vydělává majlant.
Cestuje s ochrankou, ale naštěstí pro nás se v pátek večer
účastní velkého znovuotevření nejstarší opery v Buenos Aires,
jejíž rekonstrukci spolufinancoval.
Tam ho dostaneme. Živého.
Klaus Hitlerovi unikl z Německa.
Klaus bude vědět, kde ho najdeme.
Ještě jedna akce
a už se nikdy nemusíme vidět.
Takže Joea nikdo nenašel?
Hledám Joea už roky.
Nemyslím si, že chce být nalezen.
OSVĚDČENÍ O ZAMĚSTNÁNÍ
ÚŘAD PRO VÁLEČNOU RELOKACI
ODSLOUŽIL TŘI TURNUSY VE VIETNAMU
JAKO STŘELEC V PĚCHOTĚ 35. DIVIZE
Tak jo.
Můžete se posadit.
Mohl jsem jít na policii, pane Mizushimo,
po tom, co se včera stalo.
Násilí nemám rád.
Toto je palác vynálezů, ne ničení.
- A divochy zaměstnávat nebudu. - Nemůžu si dovolit přijít o další práci.
Proto jsem vyhodil ty tři bezvěrce, kteří na vás zaútočili.
- Pane? - Moc se omlouvám za to, co vám udělali.
Kolik vám bylo, když vás poprvé uvěznili? Četl jsem vaši složku.
- Pět. - Pět?
Byl jsem ve školce v San Franciscu.
V táborech jsem se naučil číst.
Internační tábory jim říkali.
Ano. Dvě země, dva tábory.
Různé v mnoha ohledech, ale principiálně identické.
Aby nás vyhladili. Aby uhasili náš plamen.
Úplně to vidím, Joe.
Umím si to představit.
Mladík povolaný na frontu ve Vietnamu
zemí, která mu všechno vzala.
Není divu, že se vám třese ruka.
- Nebyl jsem povolán. Narukoval jsem sám. - Proč?
I můj otec narukoval.
I když jsme byli uvězněni v táborech,
přesto sloužil v armádě a zabili ho.
Pozval jsem vás sem
ještě kvůli něčemu jinému než jen kvůli omluvě.
Pozval jsem vás sem, abych vás požádal o pomoc.
O pomoc?
Nedávno jsem se dozvěděl, že jeden muž z mé minulosti stále žije na tomto světě.
Nacistický strážce. Sadistický.
Krutý. A potřebuju vaši pomoc, abych ho našel.
Proč se ptáte mě?
Protože na první pohled poznám dalšího věčného vojáka.
Váš otec s těmi monstry taky bojoval.
Bojoval s nimi ve Francii.
V Německu. Díval se jim do očí. Černých a studených.
Nacističtí parchanti.
Váš otec zemřel, aby svět zbavil té svoloče.
Ale zlo je stále tady. Můžete se k tomu boji přidat.
K našemu odboji proti tomuto zlu. Můžete nám pomoci.
Jak?
Narukovat.
Jsme tady, amigo!
Zabydlete se. V osm se sejdeme v hale.
Dobrý den, vítejte v hotelu Palladio.
To mi připomíná to místo, kde jsme skončili v Římě.
Kde jsme se kvůli tobě ztratili.
- Neztratili jsme se... - Jen jsi mi chtěl ukázat skutečný Řím.
Na hlavních ulicích by nás obtěžovali Flashovi fanatici.
V postranních uličkách jsme byli sami.
Ale no tak. Užila sis to. Nepopírej to.
Pizza byla dobrá.
Uvidíme se večer.
Jo.
Na večer se vyfešákuj, kluku.
Měla bys klepat.
Nikdy nepřemýšlíš o Španělsku?
O tom, co jsi udělal?
Myslím na toho kluka každý den. Vidím ho každý den.
Uvidíme se v osm.
Dobrý den, toto je Samova hlasová schránka.
Bonjour, Jacobe. Tady tvá láska. Můj idiot snoubenec zamknul kurník.
Nechceš se zastavit a dát mi, co on nikdy nedokázal?
Doufám, že Izrael je úžasný, Same.
Já tu sedím, potím se jak prase
a připravuju se na pohovor s profesorem.
A mimochodem mi vůbec nechybíš.
Zavolej mi. Miluju tě.
Harper Avenue 1430, Los Angeles.
- Meyeríčku. - Hele ho.
Šalom, Simone. Těžko tomu věřit, že?
Šalom. Jak mohlo utéct tolik času?
Naposledy jsem tě viděl na svatbě Ethel Steinbergové.
- A zítra jí začíná šiva. - Ne.
Na tak dlouho jsme si zmizeli ze života.
- Ale ty toho máš hodně, Simone. - Ne.
Cože? Eliminovat Friedricha Petera a jeho Stranu svobody byl těžký úkol.
Nevěřím, že si člověk zodpovědný
za vyhlazení 13 tisíc Židů na Ukrajině
zaslouží vést Rakousko do nové éry.
- Bravo, příteli. - To ne, prosím. Jen konám dílo Boží.
- Prorok stojí před... - Ne, žádný prorok. Hlupák.
- Pojď, příteli. Sedni si. - Ano, samozřejmě.
Scott říkal, že mě potřebuješ hned vidět.
Viděl jsem ho přímo na 79. ulici,
jak nastupuje do auta.
- Viděl koho? - Victora Frondheima.
- Victora Frondheima? - Ano.
- Zní to povědomě. - Pamatuju si ho z táborů.
Strážce SS v bloku 11.
Pokud se některým Židům podařilo uprchnout,
poslali ho a on se vždycky vrátil s nimi v zubech.
Byli mrtví. Jako kdyby byl policejní pes.
Řekni mi... Máš nějakou představu, kam by mohl mít namířeno?
Do Connecticutu.
Myslím. Auto mělo značku z Connecticutu.
Možná o tom máš někde informace. Možná bych se mohl podívat.
Možná s něčím pomoct.
Ne.
Jsem za tu nabídku velmi vděčný, ale ne. Nikdy bych tě do takové situace nedostal.
Nemůžu dopustit, aby princ dělal práci nádeníka.
- Ale prosím tě. - Já už se o to postarám.
Takže, děkuji za tip, příteli.
Postarám se o to. Spokojený?
- To bys pro mě udělal? - Samozřejmě.
- Jsi požehnáním od pána boha. - Meyere, pro tebe cokoli.
Prosím.
A jestli náhodou znovu uvidíš Victora Frondheima, dej mi vědět.
Samozřejmě. Prorok.
- Opatruj se, příteli. - Mazel tov.
Scotte, podívej se, jestli máme složku na Victora Frondheima.
Podržte výtah.
Přesně, jak jste řekl. A ta další složka je tam taky.
Výborně. Tady máte.
Jako kompenzaci.
Nebyl jsem povolán. Narukoval jsem sám.
Nemůžu se dočkat, až uslyším, co s tebou udělali.
Protože jsi prošel skutečnou proměnou.
Rodiče se mě taky snažili léčit. Byl jsem na sociálce, na terapii.
Kál jsem se, brečel.
...tvrdá práce a dost lásky a člověk se může změnit.
Ve skutečnosti to nezabralo.
Takže mezi kamarády...
Jen se ptám. Ty to předstíráš?
Můžeš mi to říct. Jsem jak hrob.
Je tamhle.
V New Yorku jsem tě zklamal.
Proč jsi mě sem přivedl?
Sundej si boty. Jsou špinavé.
Když jsem Adolfa viděla poprvé, byla jsem ještě dítě a on byl bůh.
Orel.
Co stoupal na zlatých křídlech nad celou zem.
Máš zablácené kalhoty.
Sundej si je.
Ještě jako dítě mě začal připravovat. V sedmnácti. Byla jsem gymnastka.
Úspěšná. To se mu líbilo.
To tílko.
Vzpomínám si na naši první společnou noc v jeho bytě v Mnichově.
Vlezla jsem k němu postele, k orlovi.
A žádný bůh to nebyl.
Byl malý a jako těsto,
plešatěl, potil se a byl směšný,
ale všichni ostatní v něm dál vidí orla. Mě nevidí.
Poslala jsem pro tebe, protože tys mě vždycky viděl.
A já si zasloužím být vidět.
Nedokáže se už dívat dopředu. Já ano.
Vím, jak se můžeme znovu chopit moci.
Umyj se.
Teď můžeme konečně začít. Po mém.
Představení začíná.
Najdeme Klause Rhineharta, najdeme Hitlera.
S Klausem chodí ochranka.
Odstraníme je a Millie sebere Klause.
Šéf říká, že si můžeš dát pauzu.
Prosím, pane.
Číslo 88.
Haló?
Rychle, jdeš na scénu.
Nesahejte na mě. Co to děláte? Hej. Ne.
Hele. No tak.
Do prdele.
Polož to.
Utíkej.
Hledali jsme tě, Klausi.
Gute Nacht, zmrde.
Zasranej nácku!
- Co je v něm a pro koho? - Já nevím.
- Kam to neseš? - Naser si!
Řekni mi to, nebo je po tobě. Pro koho to je?
Kretén.
- Odhoď tu zbraň, Jonahu. - Co to do prdele děláš, Harriet?
-Řekla jsem, odhoď tu zasranou zbraň. - Co to děláš?
Překlad titulků: Klára Lancová
Kreativní dohled Kateřina Hámová