Joddlare, kom och joddla Barn, kom och sjung
Högt uppe på bergen Hör man allting
Jag hör kor som råmar
Jag hör bin som surrar
Jag hör hästarnas galopp Och duvornas kvitter
- Jag hör pigor som mjölkar - Och skyttar som träffar
Jag hör rävjägare dansa
Och von Klaussen-skaran sjunga
Joddlare, kom och joddla Barn, kom och sjung
Högt uppe på bergen Hör man allting
Joddlare, kom och joddla Barn, kom och sjung
Högt uppe på bergen Hör man allting
ÖSTERRIKE
Slut.
Det finns sju sidor till, mamma.
Gerhilde, vad sa vi om att kalla mig det?
Okej... fröken.
Pappa läser aldrig sagor för oss när han är hemma.
Er pappa är en mycket upptagen man.
Han reser till när och fjärran.
Det var därför han anställde mig.
Men lady Himmelman sa att han anställde dig för att han
gillar tuttar mer än rumpor.
Gerhilde, sov nu för sjutton!
Jag älskar dig, fröken.
Och jag dig, mitt barn.
God natt, mamma.
Sir?
För mina sagor har inga lyckliga slut längre.
Därför har jag slutat att berätta sagor.
Det är en ära att få träffa dig.
Sex månader är länge. Jag är glad över att vara hemma.
Det har varit svårt sen deras mamma dog.
Jag har hört att de senaste månaderna har varit deras lyckligaste.
För mig med.
Jag har drömt om denna dag sen jag kom hit.
Men får jag erkänna en sak? Jag kom inte hit för barnen.
Jag kom för att jag en dag skulle komma nära nog
att stjäla den modige Rolf Van Klaussen hjärta.
Och jag menar det bokstavligen, nazist.
Berätta var han är. Jag vet att han är i Sydamerika.
- Säg hur jag hittar honom. - Jag vet inte.
Du har övervakat vapenexporten genom São Paulo.
Du har skickat dem till honom. Berätta var han är.
Fräulein...
Pappa!
Jag är ledsen.
Mamma?
NAZISTJÄGARNA
Kallade du på mig?
Du ser hemsk ut.
- Tur att jag har med en present. - Det är dålig tajming.
Jag dödade Biff Simpson för två dar sen på en bordell i Paris.
Ett gammalt SS-villebråd. Jag sköt honom i ansiktet.
Är du här för en bekännelse, är du på fel ställe.
Bekännelser är för synder.
Han bad för sitt liv och sa att om jag lät honom leva,
skulle han ge mig ett större pris.
Vadå?
Hitler.
Du tror väl inte...
Han sa att Hitler flydde från Europa och bor i Sydamerika.
- Och vilka bevis hade han? - Vi mötte beviset. Översten.
Skitsnack.
Vilka kvinnor kunde stiga så högt hos dem?
Eva Braun tog livet av sig 1945, som Adolf Hitler.
- Hur vet du det? - Hitler är död, Jonah.
Enligt vilka? Ryssarna?
Brände de bara upp hans kropp? Tror du på det?
Folk trodde att Eichmann var död tills Mossad hittade honom i Sydamerika.
Eichmann, Mengele, Stangl och Wilhelm Zuchs.
Nazister försvinner inte. De tar inte bara livet av sig.
Innan han dog sa Biff Simpson: "Alla vägar leder genom Genua."
- Varför Genua? - Det verkade ologiskt.
Sen insåg jag att Eichmann hade flytt från Europa därifrån.
Och Josef Mengele också. I juli -49.
Min kontakt tog fram handlingar
som visar att fartygen som åkte från Genua och Buenos Aires var chartrade
av ett tyskt stålbolag vid namn Essen Industries.
Det visade sig att Essen Industries även chartrade ett skepp den 29 april 1945
från Genua till Buenos Aires.
Hitler och Eva begick självmord den 30. Var de på skeppet?
Det fanns två besättningsmedlemmar vars namn inte var registrerade.
Erik Tolmann och Frida Tolmann.
Essen Industries grundare är en vid namn Klaus Rhinehart.
Nazistfinanseraren.
Och nu är han en fri man som bor i, av alla ställen...
- Buenos Aires. - Han kontrollerar Argentinas stålindustri.
Jag kan chartra ett plan, flyga oss dit oupptäckta.
Hittar vi Klaus Rhinehart, har vi Hitler.
Vi måste berätta för FBI.
Lägg av. Vad har de någonsin gett dig?
En jävla order att hålla käft om Biff Simpson?
En "icke skyldig"-dom för biskop Prentz?
Varför är du här, Jonah? Varför jag?
För jag kan inte göra det här själv.
Och du är den enda som kanske tror mig.
- Du är ute på djupt vatten. - Varför ringde du mig?
Varför ringde du mig när du förlorade Prentz-fallet? Säg det.
Du inser kanske att rättvisa är ett privilegium
reserverat för ett fåtal, och du söker kanske en annan väg.
Hittar vi Hitler,
har allt vi har gjort, allt vi har blivit,
varit värt det.
Det kan vara över.
Jag trodde att du skulle förstå.
Jag är med.
Men vi kan inte göra det själva. Var är dina vänner?
Vi pratar inte med varandra.
Då sköter jag snacket.
Tatiana Suarez Pico här för ett nytt avsnitt
av Tatiana på bio.
Jag är här med filmstjärnan Lonny Flash som pratar om sin nya film,
Åtta sätt att fira sabbat.
- Hola, Lonny. - Bonjour, Tatiana.
I Åtta sätt att fira sabbat spelar du en judisk mördare
som har en religiös kris när han ska döda åtta män före solnedgången.
Två år sen, och nu samlar du på Oscarsnomineringar. Det måste vara fint.
Utmärkelser och priser är kul, men jag gör filmer
för sömmerskans flicka i Nepal, för laxodlarens unge i Jemen,
för den episkopala pastorns pojke i Omaha, Nebraska,
som säger: "När jag blir stor,"
"kan jag bli en judisk filmstjärna.
"Mina fans inspirerar mig."
Ursäkta.
Åtta sätt att fira sabbat kommer på bio fredag den 21.
BARCELONA, SPANIEN
- Behöver du en näsduk? - Nej.
- Tårarna tar Sandy Meisner hand om. - Nej, inte tårarna.
Din näsa blöder.
Det är okej. Tack. Ja, vi ses snart. Tack.
Hejdå, Lonny. Tack.
Kul att se...
- Vad gör du? - Din jävla skit!
Hördu! Sluta!
- Vad är det? - Vad gör du här?
MARSEILLE FRANKRIKE
Vad fin, fröken.
Ser ut som en Van Gogh.
Fast bättre.
Den ska inte se bättre ut, Armand.
Förfalskningar ska se ut som originalen.
Esme tappar upp ett bad åt dig.
Och Jacques hämtar fröken Malika från skolan idag.
Du skämmer bort mig, Armand.
Fröken...
Jag försökte stoppa dem, men de insisterade.
För helvete.
NORRA NEW YORK
Jacob, rör inte fågelskiten.
Murray, det är alltid...
WIEN, ÖSTERRIKE
Be för mig, syster...
Dra åt helvete.
Han tyckte att jag skulle prata.
Vad blir det? Kvävning, strypning, skallen i arslet?
Jag älskar när du flirtar.
Vi har skäl att tro att Hitler fortfarande lever.
HEJ WILHELM
Hejdå.
H-E-I-M.
Frondheim. Ja.
Tyvärr. Det finns ingen registrerad med det namnet i Connecticut.
- Formskaparna är redo, sir. - Okej, Annette. Jag kommer strax.
Vi tonade ner designen, som du bad. Kablarna gör att mer inmatning
kan hämtas via instrumentpanelen.
Vad fan, Mizushima?
- Vad fan gör du? - Det var en olycka.
- Det sinkar oss med tre timmar. - Förlåt.
- Hallå. - Vet du vad? Jag drar.
Slå honom.
Vill du göra upp?
Låt honom vara.
Välkommen hit.
Du kan smaka alla 50 smakerna om du vill.
- Verkligen? Alla 50? - Om du vill.
Kan jag smaka på choklad?
Och cheesecake?
Kan jag smaka på smörkola?
Jag undrar vem de söker.
- Kan jag smaka på kola? - Herregud. Kan du välja nån gång?
Jag kan smaka på alla 50 smakerna om jag vill.
Eller hur, Priya?
Skynda dig!
Jag skriker.
Du skriker!
Vi skriker alla
efter glass.
Galning.
Kan jag testa bubbelgum?
PEOPLE OSCARS GULDGOSSE
Oscars guldgosse.
Du har inte har förändrats ett dugg.
Jo, det har jag. Jag har blivit ännu mer fantastisk.
Kan vi bara fokusera på varför vi är här?
Tror du att du kan ge order fortfarande?
Hörde du inte? Chartrar man privatjet med Meyers blodpengar,
får man bestämma.
Kan vi sluta gnabbas?
Nu räcker det.
Låt inte ert dysfunktionella familjestrul sabba det här. Uppfattat?
Här är Klaus Rhinehart, tysk industriman, före detta nazistisk finansiär,
som nu bor i Argentina och leder landets stålindustri,
som han blir förmögen på.
Han reser med vakter, men som tur är, på fredagskväll
ska han närvara vid nyinvigningen av Buenos Aires äldsta operahus,
för vars restaurering han har bidragit.
Där tar vi honom, levande.
Klaus fick ut Hitler ur Tyskland.
Klaus vet var vi hittar honom.
En omgång till,
sen behöver ingen av oss se varandra igen.
Så ingen har hittat Joe?
Jag har letat efter Joe i flera år.
Han vill nog inte bli hittad.
OFFERMAN FÖRETAG
ARBETSINTYG
KRIGSFÖRLYTTNING
TJÄNSTGJORDE TRE VÄNDOR I VIETNAM
- SOM SKYTT I 35: - E INFANTERIDIVISIONEN
Okej.
Sätt dig.
Jag kunde ha gått till polisen, mr Mizushima,
efter det som hände igår.
Jag står inte för våld.
Här uppfinner vi, vi förstör inte.
- Och jag anställer inte vildar. - Jag har inte råd att förlora jobbet.
Därför avskedade jag de tre hedningarna som anföll dig.
- Vad? - Jag beklagar vad de gjorde mot dig.
Hur gammal var du när du fängslades första gången? Jag läste din profil.
- Fem. - Fem?
Jag gick på dagis i San Francisco.
Jag lärde mig läsa i lägren.
Interneringsläger, kallades de.
Ja. Två länder, två läger.
Olika på många sätt, men med identiska principer.
Utrota oss. Släcka vår låga.
Jag förstår dig, Joe.
Jag förstår dig.
En ung man kallad till fronten i Vietnam
av ett land som tog allt ifrån honom.
Klart att din hand darrar.
- Jag blev inte inkallad. Jag tog värvning. - Varför?
Min far gjorde det.
Medan vi satt i fängelse i lägren,
tjänade han, och dödades.
Jag kallade hit dig
inte bara för att erbjuda dig en ursäkt.
Jag vill be dig om hjälp.
Hjälp?
Jag fick nyligen veta att en man från mitt förflutna fortfarande lever.
Nazistisk vakt. Sadistisk.
Grym. Och jag behöver din hjälp för att hitta honom.
Varför ber du mig?
För jag känner igen en trogen soldat när jag ser en, Joe.
Din far bekämpade också dessa monster.
Han bekämpade dem. Han bekämpade dem i Frankrike.
Han bekämpade dem i Tyskland. Han såg dem i ögonen. Svarta och kalla.
Nazistiska jävlar.
Din far dog för att befria världen från detta gissel, Joe.
Men ondskan lever fortfarande. Du kan gå med i denna kamp.
Vårt motstånd mot denna ondska. Du kan hjälpa till.
Hur då?
Ta värvning.
Vi är här, amigo!
Packa upp. Vi träffas vid lobbyn kl. 20.00.
Hej. Välkomna till Hotel Palladio.
Det påminner mig om platsen vi hamnade på i Rom.
Där du villade bort oss.
- Vi var inte vilse... - Du ville bara visa mig det genuina Rom.
På huvudgatorna hade vi blivit störda av Flash-fans.
På bakgatorna var det bara vi.
Kom igen. Du hade roligt. Förneka det inte.
Pizzan var god.
Vi ses ikväll.
Ja.
Snygga upp dig till ikväll.
Du bör knacka.
Tänker du aldrig ens på Spanien?
På det du gjorde?
Jag tänker på den där pojken varje dag. Jag ser honom varje dag.
Vi ses kl. 20.00.
Hej, du har kommit till Sams telefonsvarare.
Bonjour, Jacques. Det är din älskling. Min idiot till fästman har åkt iväg.
Varför kommer du inte över och ger mig det han inte kan?
Israel är säkert underbart, Sam.
Jag sitter bara här och svettas,
och förbereder intervjun med min professor.
Jag saknar dig inte alls, förresten.
Ring mig. Älskar dig.
1430 Harper Avenue, Los Angeles.
- Meyerleh. - Titta på dig.
Shalom, Simon. Det är svårt att tro det, eller hur?
Shalom. Hur har tiden gått så fort?
Senast jag såg dig var på Ethel Steinbergs bröllop.
- Och imorgon börjar hennes shiva. - Nej.
Så länge har vi varit ifrån varandra.
- Men du är en upptagen man, Simon. - Nej då.
Vad? Att besegra Friedrich Peter och hans Frihetsparti var ingen liten bedrift.
En man som är ansvarig
för utrotningen av 13 000 judar i Ukraina
förtjänar inte att leda Österrike in i en ny era.
- Bravo, min vän. - Nej då. Jag gör bara Guds verk.
- Profet står framför... - Ingen profet. En syndabock.
- Kom, min vän. Sätt dig. - Javisst.
Scott sa att du ville träffa mig genast.
Jag såg honom på 79th Street,
han steg in i en bil.
- Såg vem? - Viktor Frondheim.
- Viktor Frondheim? - Ja.
- Det låter bekant. - Jag minns honom från lägren.
Han var SS-vakt på block 11.
Om några judar lyckades fly,
skickade de honom och han kom tillbaka med dem.
Döda. Som om han var en blodhund.
Så säg mig... Har du någon aning om vart han var på väg?
Connecticut.
Tror jag. För bilen hade Connecticut-plåtar.
Du har kanske information om det som jag kan få se.
Jag kanske kan vara behjälplig på nåt sätt.
Nej...
Tack för erbjudandet, men jag skulle aldrig sätta dig i den sitsen.
En prins kan inte göra en knegares jobb.
- Snälla du. - Jag tar det härifrån.
Så tack för tipset, min vän.
Jag tar hand om det. Hur låter det?
- Gör du det för mig? - Självklart.
- Du är en välsignelse från Hashem. - Allt för dig, Meyer.
Varsågod.
Säg till om du skulle råka se den här Viktor Frondheim igen.
Självklart. Profeten.
- Ha det bra, min vän. - Mazel tov.
Scott, kontrollera om vi har en akt på en Viktor Frondheim.
Håll hissen.
Precis som du sa. Den andra akten är också med.
Bra gjort. Här.
För dina besvär.
Jag blev inte inkallad. Jag tog värvning.
Jag är jäkligt nyfiken. Vad gjorde de med dig?
För du har genomgått en stor förvandling, min vän.
Mina föräldrar ville rehabilitera mig, med socialarbetare och gruppterapi.
Jag ångrade mig och grät.
...hårt arbete och tillräckligt med kärlek, kan en man förändras.
Men det tog inte riktigt.
Så, vänner emellan...
Jag bara frågar. Fejkar du?
Du kan berätta för mig. Jag håller tyst.
Hon är där borta.
Jag svek dig i New York.
Varför ta mig hit?
Ta av dig stövlarna. De är smutsiga.
När jag först såg honom var jag bara barnet, och han var en gud.
En örn.
Som svävade på gyllene vingar över hela världen.
Dina byxor är leriga.
Ta av dem.
Han tränade mig när jag fortfarande var barn, 17 år. Jag var gymnast.
Skicklig. Det gillade han.
Ditt linne.
Jag minns vår första natt i hans lägenhet i München.
Jag kröp ner i sängen med honom, örnen.
Och han var ingen gud.
Han var liten, plufsig,
skallig, svettig och patetisk,
men alla andra, de ser fortfarande örnen. De ser inte mig.
Jag skickade efter dig, för du ser mig.
Jag förtjänar att bli sedd.
Han ser inte vägen framåt längre. Det gör jag.
Jag vet hur vi kan återta makten.
Tvätta av dig.
Nu kan vi äntligen börja. På mitt sätt.
Det är showtime.
Hittar vi Klaus Rhinehart, har vi Hitler.
Klaus har sina vakter som vaktar honom.
Vi dödar dem och Millie tar Klaus.
Chefen säger att du kan ta en paus.
Varsågod, sir.
Nummer 88.
Hallå?
Kom igen, din tur.
Rör mig inte. Vad gör du? Vad... Hallå. Nej, nej.
Hallå. Kom igen.
Fan.
Släpp den.
Spring.
Vi har letat efter dig, Klaus.
Gute Nacht, din jävel.
Nazistjävel!
- Vad är i och vem är den till? - Vet inte.
- Vart tar du den? - Dra åt helvete!
Berätta annars dör du. Vem är den till?
Idiot.
- Släpp pistolen, Jonah. - Vad fan gör du, Harriet?
- Jag sa släpp den jävla pistolen. - Vad gör du?
Undertexter: Lena Marie Larsson
Kreativ ledare Bachar Haj Bakir