JØDETASTISK STERK HEBRAISK OG JIDDISK
Meyer Offerman. Mine dypeste kondolanser for bestemoren din.
Din safta og jeg var i leiren sammen.
Men hvis du trenger noe, så kom til meg.
Jeg vet du dro etter den som drepte bestemoren din.
Og jeg tror ikke du gjorde det alene.
Hun lot oss aldri forfølge noen uten hennes bekreftelse.
- Forfølge hvem da? - Nazister.
Vi avla et løfte.
Vi skulle selv finne disse forbryterne. Og føre Guds rettferdighet
til dem.
Og på den andre dagen skapte Gud jegerne.
Et elitelag som er sultent på å slakte nazister.
Ok, vi er i gang.
Dø! Nå!
Showtime.
Dette er større enn noen aner.
De er blant oss. Og de har planer.
Jeg tilbyr en annen metode.
En innsatsgruppe for å lokalisere og straffeforfølge nazister i inn- og utland.
En svart kvinne og en jødisk dame som blir nazistenes mareritt.
Hvem er det? Ulven?
Monsteret i historien min. Hjemsøker meg den dag i dag.
Jeg må be for ham
før jeg dreper ham.
Ulven.
Jeg fant ham faen meg!
Kaddisj-bønnen. Du sa den ikke før du drepte ham.
Det er deg. Du er Wilhelm Zuchs. Du er...
Ulven.
De er overalt.
Jøder kommer ikke til å erstatte oss!
De vil prøve igjen.
Det er derfor vi må gjøre det som er galt.
Agent Morris, hun kommer til å jakte på oss mens vi jakter på dem.
Kanskje vi ikke skal jakte på dem i USA.
Øst-Europa elsker Lonny Flash.
- Hvordan har han det? Gutten? - Det får du snart se selv.
Det begynner nå. Det fjerde riket.
Jeg er sulten, Eva, min kjære.
På tide å spise, Adolf.
ØSTERRIKE
Et opus, kjære.
Magnum.
Takk.
God Von Glootens dag.
Til deg også.
God Von Glootens dag.
Disse smørskulpturene er til å dø for.
Kona mi vant i fjor.
Von Glootens dag i 1971, årets smørskulptør.
Hun laget en Brady Bunch av smør.
Her er historien om en mann ved navn Brady.
Engelsken din er skarp.
Har du bodd i Von Glooten hele livet?
Alle 66 årene. Og du?
Nei. Jeg er her på jobb.
- Hvor lenge har du eid butikken? - Vi har hatt den i mange generasjoner.
Så besynderlig.
For da jeg gikk inn, så jeg en fordypning i dørkarmen
på størrelse med en spesiell gjenstand som de kaller mezuza.
Jødene.
De satte dem i dørene sine for å vise en kontrakt mellom dem og guden deres.
For å vise verden at det var et jødisk hjem eller en jødisk butikk.
Det gjorde livene og jobbene enklere for mange.
Er du jøde?
- Unnskyld? - Er du jøde?
Nei.
Er du jøde?
Jeg er ikke jøde.
Er det ikke det en jøde ville ha sagt? Jøder kan skjule seg åpenlyst.
- Jøder er veldig snarrådige. - Hvorfor...
- Det er 1972. - Men spørsmålet er tidløst.
Jeg vil at du skal dra.
Jeg nevnte at jeg er her med jobben, ikke her generelt sett.
Spesifikt her.
På Von Glooten godteribukk.
Ved akkurat denne disken.
I forretninger.
- Hva slags forretninger? - Kvalitetskontroll.
Jeg er ikke den du tror jeg er.
Jeg sverger.
Det gir oss litt av en gåte.
Før krigen bodde det 1000 jøder her i byen.
Det kom ordre om å deportere dem.
22. juli 1942. Men de forsvant.
Kanskje de tok på seg et kors,
tok ned mezuzaene og ble kristne.
Men de kan ikke være kristne.
En rotte kan vel ikke være en løve?
Så jeg spør en siste gang.
- Er du jøde? - Nei.
- Så hvor er de? - Det er vanskelig å...
La meg hjelpe deg å huske.
Ordføreren, legen.
Slakteren, til og med lærerne.
De samlet sammen jødene og plasserte dem i kornlåven,
og de låste dørene.
Og så ga de dem til nazistene.
Nazistene...
Nazistene sendte dem med tog til konsentrasjonsleirene.
- Så dette var... - En jødes butikk.
Derav mezuzaen.
Etter at de ble likvidert, tok jeg over butikken.
Så klart. Man må ha noen til å passe jujubene.
- Og forretningene har gått... - Strykende? Ja.
Bra jobbet.
Takk skal du ha. En glede å handle med deg.
Marcia, Marcia, Marcia.
Jøder kan skjule seg åpenlyst. Jøder er veldig snarrådige.
Jeg er her på grunn av et spøkelse som dro gjennom byen på slutten av krigen.
Det går en sporvei noen kilometer unna. Stopper ved havnen i Genova.
- Hvor skulle han? - Jeg vet ikke hva du snakker om.
Jeg tror du gjør det. Hitlers spor fører hit.
Fra Führerbunker til München til Berghof i Obersalzberg,
over Alpene og hit. Von Glooten.
Det jeg må vite, er hvor han skulle.
Hvor skulle der Führer?
Valle de los Sueños.
Hvorfor...
Hvorfor ga Gud deg øyne, om ikke for å rette opp i det når du ser noe galt?
Du trenger dem åpenbart ikke.
JEGERE
Kom, mine venner. Det ser ut som dere har sett et spøkelse.
Er det så vanskelig å forstå?
Hvordan kan jeg forklare det?
Det er en gammel spøk om en mann som heter Schleffner.
1975 TO ÅR FØR MEYERS DØD
Trofast mann. Mer trofast enn Sandy Koufax.
En dag ser Schleffner TV hjemme.
Og han ser på TV at det blir storm.
Han ser en bil kjøre forbi med en løytnant som roper til ham:
"Schleffner, bli med oss. Vi tar deg med høyere opp."
Schleffner sier: "Gud redder meg. Bare dra dere."
Det går et par timer. Nå er han i andre etasje.
Han er der fordi han kan ikke være nedenunder.
Vannet stiger. Han ser ut vinduet.
Han ser en båt komme forbi huset.
Båten stopper, og de sier: "Schleffner, kom. Vi tar deg med høyere opp."
Han sier: "Slapp av. Gud redder meg. Det går bra."
Han ser opp, og som ved et mirakel ser han et helikopter.
Fyren henger ut av helikopteret og skriker ned:
"Schleffner, du må komme. Vi tar deg med høyere opp."
Schleffner sier: "Nei. Gud redder meg. Det går bra. Dere kan dra."
Så han dør. Han er død.
Han kommer til himmelen og ser Gud.
Roper til ham: "Gud, jeg hadde stor tro på deg.
"Hvordan kunne du etterlate meg i stormen for å dø?"
Gud snur seg mot ham. "Schleffner", sier han.
"Hva faen vil du ha fra meg?
"Jeg sendte en bil.
"Jeg sendte en båt.
"Jeg sendte et jævla helikopter.
"Schleffner, du er en idiot."
Forstår dere?
Vi tolker feil hele tiden, og det sier man ikke.
Drink...
- Vil du ha en drink til? - Nei takk.
Er det noe i veien?
Skal vi ikke prøve?
Du kan ombestemme deg og sikkert føle deg bedre.
Nei.
Vi sees vel igjen i morgen?
Jonah.
Kjære, jeg er hjemme.
Herregud, Ted Bundy.
Hva er det?
Jeg lover å ikke kalle deg Erik Estrada under sex igjen.
Du er så rar.
Greit. Fra mannen som strigråt da han så Bambi.
Alle gråter under Bambi. Du er...
Du er et monster.
Jeg er så sliten.
Det er det som skjer når du er oppe hele natten på biblioteket.
- Masser armen min, da. - Nei. Seriøst?
Greit.
Og ingen snorking.
Vil ikke stryke på psykologieksamen pga. bihulene til forloveden min.
Jeg sier det med den største ømhet.
Jeg elsker deg.
Jeg elsker deg, Sam.
Jeg sa at forskningen min har fokus på mimetisk begjær.
Og jeg vil starte egen praksis i London om noen år.
Han sa han gjerne vil ha hjelp.
- Vil Agulian ha deg som assistent? - Professor Morty la inn et godt ord.
"Hun er flink til å være kvinne." Idiot.
- Jeg er faen meg den beste. - Du er den beste.
Jeg er stolt av deg.
Moren min ringte styggtidlig,
og maste om at hun ville invitere alle du vil i bryllupet.
Til og med i siste liten. Kanskje en tremenning du ikke vet om.
- Eller en venn fra Cleveland. - Du er den eneste jeg trenger.
Sam.
Kom igjen. Vi fortsetter. Vi kommer for sent.
Sinatra kommer bort til meg. Han sier: "Meyer Offerman."
For en stemme han hadde. Jeg sa: "Hallo. Ja. Mr. Sinatra."
Han sier: "Jeg har noe til deg."
Han gir meg en konvolutt med et blått bånd rundt.
Jeg åpnet den, og inni var det en sjekk.
Hundre tusen dollar til den jødiske rettferdighetsligaen.
Og så sier han på perfekt jiddisk:
"Man kan ikke tømme havet med en skje."
Goyen gir vekk en formue til jødene.
Hvordan skjer det? Barnevakten hans var jøde.
Og han var glad i henne. Der har du det.
Jeg tenkte: "Jeg håper alle oppdras
"av dem verden ber oss om å hate."
Men det...
Går det bra?
Jeg vet ikke hva som skjedde. Jeg bare...
Hva tenker du på?
Hvorfor den desperate telefonen i går?
Jeg vet ikke.
Men jeg føler meg vel løssluppen, på en måte.
Du har skyldfølelse.
Ja. Du bærer skyldfølelsen for det du har gjort.
Eller det du tror du har gjort.
Husker da du kom til synagogen for første gang.
Du hadde vært her i noen måneder.
Husker du hva juniorrabbineren sa til den unge mannen, Meyer?
"Man kan ikke være skyldig i å overleve."
Det er mange som har overlevd på disse benkene.
Alle sliter med skyldfølelsen. Men det er en velsignelse å overleve.
- Du ble utvalgt, Meyer. - Ble jeg utvalgt?
Ja. Hashem valgte deg.
Så...
- Fint å se deg. - Du var til stor hjelp, rabbi.
- Dette kom til deg, Mr. Offerman. - Bra. Takk, Annette.
Nei, jeg kan ikke gjøre det. Jeg kan ikke.
HALLO WILHELM
Hvor fikk du dette?
- Sir? - Hvem ga dette til deg?
En mann? Kanskje et bud?
- Fra hvor? Hvilket firma sendte det? - Jeg snakket ikke med ham.
- Hvordan så han ut? - Eldre.
- Han var eldre. - Er alt i orden?
Det går fint. Jeg er bare litt tufs.
Be Paul om å komme med bilen.
Annette, finn ut hvilket firma som leverte brevet.
Om budet du så, kommer tilbake, ring meg straks.
Jeg snakker ikke med faren min. Jeg har ikke sett søsknene mine.
Jeg har ikke besøkt mors grav på langt nær så mye som hun fortjener.
Og jeg kranglet med Maria. Jeg skjøv henne unna.
Kvinnen jeg elsket.
Jeg har jobbet, fader,
i to lange år.
Og det har oppslukt meg.
Svart, homofil, katolsk kvinne. Sikkert ikke sånn du trodde dagen skulle begynne.
Barnet mitt.
Du kan begynne med sju Fader vår.
Men for homofilien må du gjøre alvorlige botsøvelser.
Fader, jeg tror du er forvirret. Kjærlighet er ingen synd.
Ikke i min Guds øyne. Jeg er ikke her for å skrifte.
Jeg skal høre deg gjøre det.
Biskop Christian Prentz, du er arrestert
for brudd på USAs immigrasjonslov.
Og for rollen som kollaboratør
og morder i nazistregimet i Litauen i 1941.
Nei!
Da SS marsjerte inn i Vilnius,
tryglet lillebroren min denne mannen,
en prest, om å redde oss.
Presten tok lillebroren min etter nakken.
Og han ropte til SS-mennene...
"Dere glemte en."
Jeg så en prest ta en baby fra morens armer.
Jeg trodde det var for å redde den. I stedet drepte han barnet.
Når jeg lukker øynene om natta, er det alt jeg ser.
Det er alt jeg ser nå.
Dere har ikke bevis på lovbrudd.
Utlever ham til Litauen.
Litauiske myndigheter avslår alle utleveringsforespørsler.
- Vi må stille ham for retten. - Saken er tynn.
Dere beviste ikke at fader Balkus endret identitet til biskop Prentz.
- De overlevende identifiserte ham. - Det er 30 år siden, agent Morris.
Traumer påvirker hukommelsen. Prentz er et fyrtårn i samfunnet.
En biskop i den katolske kirken. Dette er ikke en mekaniker fra Ohio.
Vi har lett etter ham i to år.
Snakket med øyenvitner.
Besøkt graver, overlevd på gulasj.
Dommer, han drepte et barn med egne hender.
Bishop Prentz er fader Balkus.
Og du vil ikke gjøre noe?
I rettssalen min er jeg bundet av loven, ikke det som er rett.
Er loven rettferdig? Følelsene mine er uviktige.
Vil dere skape rettferd? Dere burde ha gitt meg en bedre sak.
Du sovnet...
Hvor lenge sov jeg?
Tjue minutter.
Hallo, Biff.
Ta den på.
Vi har rundt to minutter før de avbryter.
Jeg har ventet i over et år på dette.
Jeg fant ut at siden du ble stasjonert her,
kom du tilbake årlig for å få påfyll.
Griser husker hvor de beste trøflene vokser.
Hvor er vennene dine?
Oppløste du bandet, Yoko?
Var det på grunn av det som skjedde i Spania?
Jeg hørte om hva du gjorde.
Se hva han gjorde mot deg. Meyer.
Se hva han gjorde deg til.
- Tiden er ute. - Vent.
Du vil ikke drepe meg. Tro meg.
- Hvorfor ikke? - Fordi jeg kan gi deg noe.
- En som er større enn meg. - Du er nok.
Og etter deg er jeg ferdig.
Den største premien du kan tenke deg.
Adolf Hitler.
Tiden er ute.
Tror du faktisk han begikk selvmord i en bunker i 1945?
At liket hans ble brent av russerne og skjelettet aldri funnet?
Er det det du tror?
Du tror ikke at Stalin ville laget piñata av skinnet hans
og hengt opp liket på Den røde plass så alle kunne se det?
Ikke tro meg. Tro dine egne øyne.
Du så henne. Obersten.
Hun var en del av eventyret. Han og henne i bunkeren.
Oberst?
Visste du ikke det?
Eva Braun.
For alle de årene siden sendte Die Spinne dem gjennom rømningsruter.
Hitler, Eva, Goebbels, Mengele. Berlin til Alpene,
til Genova til en trygg havn. Alle veier går gjennom Genova.
Trodde du ikke de hadde en rømningsplan?
Hvor?
Valle de los Sueños.
Hvorfor avslører du ham om han lever?
Tror du jeg er en hedersmann? Jeg er en kakerlakk.
Jeg kan hjelpe deg med å finne ham. Jeg kan ta deg med til ham.
Du finner ham aldri selv.
La meg leve,
så gir jeg deg Adolf Hitler i kjøtt og blod.
Hva er det som foregår her?
Ikke si noe.
SHALOM JÆVLER
"Til Estelle, klemmer og kvetcher.
"Danny Rohr."
- Hvem får autografen min? - Kan du skrive den til Millie?
Hva med: "Til Millie. Sender deg dine 50 % av fortjenesten
"fra boka i ettermiddag. I gjeld til deg for alltid. Danny."
Bare de siste to årene har Holocaust gått på NBC,
Chuck Allen skrev avsløringen, overlevende snakker i hele verden.
Det er fantastisk.
Så jeg skrev en bok. Kalte det en konspirasjonsthriller.
Nå selger den mer enn Garps bok.
- FBI-agent Melanie Moritz. - Navnet ditt hadde aldri blitt godkjent.
Agenten min sier at Mike Nichols vil kjøpe rettighetene.
Jeg vet ikke hvem det er.
Men om denne hvite jenta skal spille meg, knuser jeg deg.
Jeg tror deg.
Jeg hørte om biskop Prentz.
Ja. De siste to årene av livet mitt.
Og i desember er han tilbake i Pasadena
og holder julefest. Fri mann.
Kom du bare for å klage, eller...
- Har du funnet dem? - Hvem?
- Jegerne. - Jegerne?
- Hvorfor skulle de... - Stoppe? Forsvinne?
Jeg er ikke CIA. Jeg vet bare at ingen flere nazister har dukket opp.
Jegerne later til å være borte.
Kanskje de tok alle og pensjonerte seg. Kanskje de skilte lag.
Eller kanskje...
Kanskje noe verre. Kanskje noen av dem er døde.
Hvorfor vil du vite det?
Hei. Det er Ruth og Jonah. Legg igjen en beskjed etter pipetonen.
Hei. Det er meg.
Fint å høre stemmen hennes.
Kjente henne ikke engang, og jeg liker å høre den.
Skulle ønske jeg hadde mammas stemme et sted.
Jeg burde ha ringt deg.
Jeg ble bare opptatt. Og på et vis
lot jeg det gå to år uten å kontakte deg.
Kanskje...
Kanskje jeg ringte for å spørre om noe annet.
Spørre...
- Spørre om du fortsatt... - For å fortsette, legg på 25 cent.
Tidligere i dag ble tiltalen mot biskop Prentz fra Pasadena henlagt,
etter at han ble forvekslet med fader Balkus fra Litauen.
Han takket sine støttespillere
og sa at troen hjalp ham gjennom krisen.
Og han tror at Gud vil straffe de virkelige synderne.
Vi er fremme, Mr. Offerman. Endelig hjemme.
Kjør rundt kvartalet.
- Sir? - Kjør rundt kvartalet.
Hvem andre kan vite det?
Hallo.
Hallo?
Frau Zuchs?
Ja?
Gertrude Zuchs?
Konner. Zuchs var pikenavnet mitt. Kan jeg hjelpe deg med noe?
Jeg er fra folketellingsstyret.
Jeg leter etter Wilhelm Zuchs.
Broren din.
Broren min er død.
Han døde for 35 år siden.
Har noen ringt angående ham nylig?
Angående Wilhelm?
Nei.
Hvorfor skulle noen ringe angående broren min?
Noen ganger blir det krøll. Bekrefter bare.
Takk for at du tok deg tid.
Herregud. Hva er det?
Sam.
Alt i orden.
- Er du sikker? - Ja.
Helvete. Claude er her.
- Han er ikke så ille. - Han er faktisk det.
Jeg glemte å nevne det.
Professor Morell vil at jeg skal dra på en forskningstur.
- Hvor da? - Israel.
- Sier det er rundt to uker. - To uker?
Ja. Han sier jeg får nok til å endelig gjøre ferdig oppgaven min.
Så er det endelig over.
Skynd deg tilbake.
- Endelig. - Hallo.
- Dere hadde nettopp sex, hva? - Hold kjeft.
De blir franske. La oss drikke oss fulle.
Dette er sangen min.
Synger han også?
- Hvem er Meyer? - Hva?
Du skrek navnet hans i søvne. Meyer.
Jeg kjenner ingen Meyer.
Jeg har deg.
Om du skal følge meg rundt og legge igjen små kjærlighetsbrev,
kan vi like godt ta en drink først.
Det er en bar der. Vi kan snakke.
- Snakker du engelsk? - Ja.
Bra.
Her.
Kom. Sett deg. Alt i orden.
Kanskje du skal legge bort kniven.
Bra.
Om du ville ha en audiens hos meg, måtte du bare spørre.
Jeg vet hvem du er.
Så klart. Du er en ulv.
Og en ulv lukter en annen ulv på mange kilometers avstand.
Selv om det er en ulv i fåreklær?
Jeg husker deg.
C-avdelingen. Hammerschmidt. Fritz.
Jeg glemmer aldri et ansikt. Og se på deg nå. Hva gjør du?
Sånn kan ikke en hauptsturmführer se ut.
Dette er ikke den du er.
Det har vært så vanskelig.
I mange år.
Å leve i skyggene.
Frondheim sendte så mange av oss gjennom rømningsrutene,
så bare etterlot de oss her for å klare oss selv.
- Det er derfor jeg har kommet. - Jeg er glad du gjorde det.
Men ikke kom til meg sånn du gjorde, med trusler.
Snikende.
Jeg er bare glad du har funnet meg.
Hvordan fant du meg?
Om du kan finne meg, hva med Wiesenthal?
- Hva med Mossad? - Frondheim sporet meg opp.
Han tok meg med hjem til seg i Connecticut,
og sa at vi kunne skape oppstyr om vi utpresset noen av
mennene han hjalp med å forsvinne.
Han hadde en mappe over aliasene til mennene han hadde hjulpet.
Han sa at for noen år siden
så han navnet ditt i avisen.
Han så imperiet du hadde skapt.
- Han ville ha sin del. - Ja, Frondheim.
Connecticut? Bor han i et stort hus, Fritz?
Ja, jeg vil si det.
Deler ikke pengene sine, men sender deg for å ta deg av meg.
- Beklager. - Ikke beklag deg. Hva?
Det er Frondheim som er slangen. Det er han som presser deg.
Vender bror mot bror.
Jeg tar deg med hjem. Gir deg mat. Får orden på deg.
Så skriver jeg en sjekk til deg.
Får deg på fote igjen.
- Mener du det? - Så klart. Drikk opp.
Jeg vet ikke engang hvilken vei som er hjem. Og jeg er ikke full engang.
Ja, her er det.
Dette er veien. Jeg bor noen kvartaler unna, rett der nede.
Det er merkelig, bror.
Ulver kan lukte hverandre på mange kilometers avstand.
Jeg vet ikke hvordan de gjør det. Pelsen?
Pisset? Blodet?
Men nå som jeg tenker over det, kjenner jeg ikke lukten av deg.
- Du burde ikke være her. - Jeg vet det.
Om du drar nå, skal jeg ikke si noe.
- Jeg sverger. - Jeg kan ikke gjøre det.
Du må innrømme hva du gjorde. Hvem du er.
- Jeg er ikke den mannen. - Du er det.
Innrøm hvem du er.
Jeg kan ikke.
Du må gjøre dette.
Forstår du?
- Jeg nekter. - Du skal.
Du er en kristen kvinne. Ikke sant?
Han ville ikke ønsket dette.
Du er ikke en morder. Du er en Guds kvinne.
Faen! Faen!
Biskop, går det bra der inne?
Hvem er det?
Ringte du?
Jeg fant noe.
Jeg trodde svin var mørt.
Tygg sakte, mein Führer.
Det er bra for fordøyelsesbesværet.
Sett deg.
Spis.
Takk.
Tekst: Heidi Rabbevåg
Kreativ leder Heidi Rabbevåg