ZSIDOSZTIKUS FILM HÉBER ÉS JIDDIS
Meyer Offerman. Őszinte részvétem a nagymamád miatt.
A szavtáddal együtt voltunk a táborban.
Ha bármire szükséged van, keress csak meg.
Tudom, hogy próbálta megkeresni a nagymamád gyilkosát.
És szerintem nem egyedül csinálta.
Soha nem engedné, hogy bárkit is üldözzünk az engedélye nélkül.
- Kiket üldöznénk? - Istenverte csúcsnácikat.
Fogadalmat tettünk.
Megtaláljuk ezeket a bűnözőket, és Isten keze
lesújt rájuk.
És a második napon Isten megteremtette a Vadászokat,
egy nácikoncoló elitcsapatot.
Jól van, él a kapcsolat.
Dögölj meg!
Színpadra!
Nem is sejtik, milyen nagy dolog ez.
Köztünk vannak, és terveket szőnek.
Másik utat ajánlok neked.
Létrehozunk egy csapatot nácik perbe fogására az USA-ban és külföldön.
Egy fekete nő és egy zsidó csaj lesz a nácik rémálma.
Ki az a Farkas?
A szörnyeteg a történetemben, aki a mai napig kísért.
Imádkoznom kell érte...
Mielőtt megölöm.
A Farkas.
Megtaláltam, baszd meg!
A kaddis! Nem mondtad el, mielőtt megölted.
Mert te vagy Wilhelm Zuchs. A...
A Farkas.
Mindenhol ott vannak.
A zsidók nem lépnek a helyünkbe!
Nem szállnak le rólunk.
Ezért kell a föld alá vonulnunk.
Morris ügynök vadászni fog ránk, amíg mi rájuk vadászunk.
Akkor talán ne Amerikában vadásszunk rájuk.
Kelet-Európában imádják Lonny Flasht.
- Hogy van a fiú? - Hamarosan a saját szemeddel láthatod.
Most kezdődik. A Negyedik Birodalom.
Éhes vagyok, Eva, drágám.
Most már ehetsz, Adolf.
AUSZTRIA
Mestermű, drágám.
Nem akármilyen.
Köszönöm.
Boldog Von Glooten-napot!
Neked is.
Boldog Von Glooten-napot!
Elképesztőek ezek a vajszobrok.
Tavaly a feleségem nyert.
Az év vajszobrásza lett az 1971-es Van Glooten-napon.
A Brady Bunch ot csinálta meg vajból.
Íme egy Brady nevű ember története.
Jól beszél angolul.
Egész életében Von Glootenben élt?
Mind a 66 évet. És ön?
Nem, én csak dolgozni jöttem.
- Mióta a magáé a bolt? - Generációk óta a családomé.
Érdekes.
Mert amikor bejöttem, láttam egy mélyedést az ajtókereten.
Épp akkora volt, mint egy mezuza nevű érdekes tárgy.
A zsidók.
Az ajtófélfába teszik, a szerződést jelképezi köztük és az istenük között.
Ezzel mutatják meg a világnak, hogy ez egy zsidó otthon vagy zsidó bolt.
Sok ember életét és munkáját könnyítette meg.
Ön zsidó, uram?
- Bocsánat? -Ön zsidó?
Nem.
Ön zsidó?
Nem vagyok zsidó.
Nem ezt mondaná egy zsidó? A zsidók bárhol ott lehetnek.
- A zsidók nagyon találékonyak. - Miért...
- 1972 van. - De ez a kérdés időtlen.
Azt hiszem, jobb, ha elmegy.
Amikor azt mondtam, dolgozni jöttem, nem a városra gondoltam.
Konkrétan erre a helyre.
A Van Glooten-i édességboltra.
Erre a pultra.
Üzleti ügyben járok.
- Milyen üzlet? - Minőség-ellenőrzés.
Nem az vagyok, akinek gondol.
Esküszöm.
Azért ez szép kis rejtély.
A háború előtt ezer zsidó élt ebben a városban.
Parancs érkezett a deportálásukra.
1942. július 22-én. De egyszerűen eltűntek.
Talán kitettek egy keresztet,
levették a mezuzát, és keresztények lettek.
De nem lehetnek keresztények.
Patkányból nem lehet oroszlán, igaz?
Még egyszer utoljára megkérdezem.
- Maga zsidó? - Nem.
- Akkor hol vannak? - Nehéz már...
Hadd segítsek emlékezni.
A polgármester, az orvos.
A hentes, de még a tanárok is.
Összeterelték a zsidókat, a gabonacsűrbe vitték őket,
és rájuk zárták az ajtót.
Aztán átadták őket a náciknak.
A nácik...
A nácik koncentrációs táborokba tartó vagonokba tuszkolták őket.
- Szóval tényleg... - Egy zsidó boltja volt.
Ezért a mezuza.
Miután a nácik likvidálták őket, átvettem a boltot.
Persze. Nem hagyhatjuk felügyelet nélkül a datolyát.
-És az üzlet... - Virágzik? Igen.
Szép volt.
Nos, köszönöm, barátom. Öröm volt önnel üzletelni.
Marcia, Marcia...
A zsidók bárhol ott lehetnek. A zsidók nagyon találékonyak.
Egy kísértet miatt jöttem, aki a háború végén átutazott a városon.
Van egy vasútvonal pár mérföldnyire. A genovai kikötőbe vezet.
- Hová tartott? - Nem tudom, miről beszél.
Szerintem tudja. Hitler nyoma ide vezet.
A Führer bunkerjából Münchenbe, aztán az obersalzbergi Berghofba,
és az Alpokon át ide. Van Glootenbe.
Az érdekel, hogy hová tartott.
Hová tartott a Führer?
Valle de los Sueñosba.
Miért...
Miért adott Isten szemet, ha nem azért, hogy rendet tegyünk, ahol rosszat látunk?
Neked semmi szükséged rá.
VADÁSZOK
Ugyan, barátom, úgy nézel, mit aki kísértetet látott.
Mi az? Olyan nehéz megérteni?
Hogy magyarázzam el neked?
Van egy régi vicc egy Schleffner nevű emberről.
1975 KÉT ÉVVEL MEYER HALÁLA ELŐTT...
Hívő volt. Vallásosabb, mint Sandy Koufax.
Egy nap Schleffner otthon nézi a tévét.
Látja ám, hogy vihar lesz.
Egy hadnagy kiabál ki egy arra haladó autóból.
„Schleffner, gyere velünk! Felviszünk egy magasabb helyre.”
Mire Schleffner: „Isten vigyáz rám, ti csak menjetek.”
Eltelik pár óra. Már az emeleten van.
Azért ment fel, mert lent már nem maradhat.
Emelkedik a vízszint. Kinéz az ablakon.
Arra megy egy csónak.
Megállnak, odaszólnak neki: „Gyere, Schleffner, felviszünk magasabbra!”
Azt mondja: „Ne féltsetek, Isten megvéd engem. Semmi baj.”
Felnéz, és csodák csodája, meglát egy helikoptert.
Egy férfi kihajol, és leordít neki.
„Schleffner, gyere, kimenekítünk innen!”
Schleffner meg: „Nem, Isten majd megment. Semmi baj, menjetek csak!”
Aztán meghal. Hulla.
A mennyországba jut, és találkozik Istennel.
Elsírja magát. „Istenem, én úgy hittem benned.
„Hogy hagyhattál meghalni a viharban?”
Mire Isten azt mondja neki: „Schleffner!
„Mi a tökömet vártál tőlem?
„Küldtem érted egy kocsit.
„Küldtem érted egy hajót.
„Küldtem érted egy kibaszott helikoptert.
„Schleffner, te egy barom vagy.”
Értitek?
Állandóan félreértjük a jeleket. Ez a tanulság.
Még egyet!
- Kér még egy pohárral, uram? - Nem, köszönöm. Most nem kérek.
PÁRIZS 1979
Valami baj van?
Nem akarod, hogy kipróbáljuk?
Talán meggondolnád magad, és jobban is lennél.
Nem.
Remélem, holnap találkozunk.
Jonah!
Szívem, megjöttem!
Úristen, Ted Bundy!
Mi az?
Ígérem, nem hívlak többé Erik Estradának szex közben.
Annyira fura vagy.
Ja, mondja a pasas, aki elbőgte magát a Bambin.
Itt mindenki sír a Bambin.
Szörnyeteg vagy.
Úgy elfáradtam.
Ez történik, ha egész éjjel a könyvtárban magolunk.
- Akkor masszírozd meg a karom! - De tényleg?
Hát jó.
És csak semmi horkolás.
Nem akarok megbukni a pszichológiavizsgán a vőlegényem orrsövénye miatt.
Ezt a legmélyebb szeretettel mondom.
Szeretlek.
Én is téged, Sam.
Mondtam neki, hogy a mimetikus vágyelméletet kutatom.
Saját praxist szeretnék nyitni Londonban pár év múlva,
mire azt mondta, jól jönne neki még egy ember.
- Oughourlian téged akar asszisztensnek? - Morsi professzor ajánlott be.
„Nagyon jó, pedig nő.” Seggfej.
- Kurvára én vagyok a legjobb. - Te vagy a legjobb.
Büszke vagyok rád.
Ja, anyám felhívott kora hajnalban,
és arról magyarázott, hogy bárkit meghív a kedvedért az esküvőre.
Az utolsó pillanatban is. Mondjuk egy titkos másod-unokatestvért.
- Vagy az egyik clevelandi barátodat. - Nekem csak rád van szükségem.
Sam!
Gyere, haladjunk! El fogunk késni.
Sinatra feláll, odajön hozzám. Én is felállok. Azt mondja: „Meyer Offerman!”
Micsoda hangja volt! Mondom: „Helló! Igen, Mr. Sinatra.”
Azt mondja: „Hoztam magának valamit.”
Odaad egy kék szalaggal átkötött borítékot.
Kinyitom, és egy csekket találok benne.
Százezer dollár a Zsidó Igazság Ligájának.
Aztán jiddisül folytatja, tökéletesen beszél.
„Nem lehet kimerni az óceánt egy kanállal.”
Ez a gój egy vagyont adományozott a zsidóknak.
Hogyhogy? Mert a bébiszittere zsidó volt.
És szerette. Ennyi.
Arra gondoltam, milyen jó lenne, ha mindenkit azok nevelnének fel,
akiket a világ szerint gyűlölnünk kellene.
De ez...
Jól van?
Nem tudom, mi történt. Csak...
Mi jár a fejedben, barátom?
Miért hívtál éjjel olyan kétségbeesetten?
Nem is tudom.
Azt hiszem, elbizonytalanodtam.
Lelkifurdalásod van.
Nyomja a válladat, amit tettél.
Vagyis inkább amit azt hiszel, hogy tettél, Meyer.
Emlékszem rá, amikor először jártál a zsinagógában.
Alig pár hónapja voltál az országban.
Emlékszel, mint mondott a fiatal rabbi a Meyer nevű fiatalembernek?
„Az nem lehet bűn, hogy valaki életben maradt.”
Sok túlélő van ezekben a padsorokban, Meyer.
Mindegyik ezzel a bűntudattal küzd. De életben maradni áldás.
- Kiválasztott voltál, Meyer. - Kiválasztott?
Igen. Hásem téged választott.
Akkor...
- Jó volt látni. - Köszönöm, hogy segített.
- Ezt most hozták önnek, Mr. Offerman. - Jó. Köszönöm, Annette.
Ma este nem lehet. Jól van.
SZERVUSZ, WILHELM!
Honnan jött ez?
- Uram? - Ki adta ezt magának?
Egy férfi. Talán egy üzenetküldőtől.
- Honnan? Melyik cég küldte? - Nem beszéltem vele.
-És hogy nézett ki? - Idősebb volt.
- Idős férfi. - Minden rendben?
Semmi gond, csak érzem ezt a frontot.
Paul hozza a kocsit!
Annette, derítse ki, milyen cég hozta ki ezt a levelet!
Ha visszajön a futár, azonnal hívjon fel.
Összevesztem apámmal. Nem járok össze a testvéreimmel.
Távolról sem jártam annyiszor anyám sírjánál, mint megérdemelné.
Aztán összevesztem Mariával. Elmartam magamtól.
A nőt, akit szerettem.
Mert dolgoztam, atyám.
Két hosszú évig.
És ez felemésztett.
Fekete, leszbikus, katolikus nő. Nem gondolta volna, hogy így indul a kedd.
Gyermekem!
Kezdheti hét miatyánkkal.
Ami viszont a homoszexualitást illeti, súlyosabb a penitencia.
Atyám, ön félreért. A szerelem nem bűn.
Isten szemében biztosan nem az. És nem én gyónok most itt.
Hanem maga.
Christian Prentz püspök, letartóztatom
a bevándorlási törvény megsértése miatt.
És mert kollaboránsként
embereket ölt meg a náci rezsim idején Litvániában, 1941-ben.
Nem!
Amikor az SS bevonult Vilniusba,
az öcsém könyörgött ennek az embernek,
egy papnak, hogy mentsen meg minket.
A pap nyakánál fogva megragadta az öcsémet.
Odakiáltott az SS embereinek...
„Egyet itt hagytak.”
Láttam, ahogy a pap kitép egy gyereket az anyja karjából.
Azt hittem azért, hogy megmentse. De ő megölte azt a gyereket.
Amikor éjjel becsukom a szemem, csak ezt látom.
Most már nem is látok mást.
Nem bizonyított a bevándorlási törvény megszegése.
Akkor adjuk ki Litvániának.
A litván kormány meg fog tagadni minden kiadatási kérelmet.
- Perbe kell fognunk, bíró úr. - Elég meredek ez az ügy.
Nem bizonyították, hogy Balkus atyából lett Prentz püspök.
- A túlélők azonosították. - Az 30 éve volt, Morris ügynök.
A trauma befolyásolja a memóriát. Prentz köztiszteletben álló személy.
A katolikus egyház püspöke, nem autógyári munkás Ohióból.
Két évig kerestük.
Szemtanúkkal beszéltünk.
Temetőkbe jártunk, gulyáslevesen éltünk.
Bíró úr, a saját kezével ölt meg egy gyereket.
Prentz püspök volt Balkus atya.
És ön semmit sem akar tenni?
A tárgyalóteremben nem az köt, hogy mi a helyes, hanem hogy mi a törvényes.
Igazságos a törvény? Nem számít, mit gondolok.
Igazságot akarnak szolgáltatni? Hozhattak volna jobb bizonyítékokat.
Elaludtál...
Mennyit aludtam?
Húsz percet.
Szevasz, Biff!
Vedd fel!
Úgy két percünk van, mielőtt megzavarnak.
Több mint egy évet vártam erre.
Megtudtam, hogy amióta itt állomásoztatok,
minden évben visszajársz az adagodért.
A disznók nem felejtik el, hol nő a legízletesebb szarvasgomba.
Hol vannak a barátaid?
Feloszlattad a bandát, Yoko?
Amiatt, ami Spanyolországban történt?
Hallottam, mit műveltél.
Látod, mit tett veled Meyer?
Nézd, mi lett belőled!
- Lejárt az idő. - Várj!
Hidd el, jobb, ha nem ölsz meg.
- Miért? - Mert adhatok neked valamit.
- Egy sokkal nagyobb halat. - Elég vagy te nekem.
Te vagy az utolsó.
A legnagyobb vadat, amit el tudsz képzelni.
Adolf Hitlert.
Kifogytál az időből.
Tényleg elhiszed, hogy öngyilkos lett egy bunkerben 45-ben?
Hogy az oroszok elégették a testét, és a csontjai sem kerültek elő?
Te ezt tényleg elhiszed?
Nem gondolod, hogy Sztálin piñatát csinált volna a bőréből,
és közszemlére tette volna a hullát a Vörös téren?
Ha nekem nem hiszel, higgy a saját szemednek!
Láttad őt. Az ezredest.
Ő segített kitalálni azt a mesét kettejükről a bunkerben.
Ezredes?
Nem tudtad?
Eva Braun.
Annyi évvel ezelőtt a Spinne menekítette ki őket.
Hitlert, Evát, Goebbelset, Mengelét. Berlinből az Alpokba,
onnan Genovába, a biztonságba. Miden út Genován keresztül vezet.
Mi van? Azt hitted, nem volt menekülési tervük?
Hová?
Valle de los Sueñosba.
Ha még él, miért adnád fel?
Becsületesnek nézel engem? Egy csótány vagyok.
Segíthetek megtalálni. Elvihetlek hozzá.
Soha nem találod meg egyedül.
Hagyj életben,
és elviszlek a hús-vér Adolf Hitlerhez.
Mi folyik itt?
Itt sem voltam.
SALOM BA♪ADÉKOK
„Miss Danielnek meleg öleléssel.
„Danny Rohr.”
- Kinek lesz az ajánlás? - Millie-nek legyen szíves!
Legyen mondjuk: „Millie-nek, ma délután elküldöm
„a könyv bevételéből önnek járó 50%-ot. Örökké az adósa leszek. Vessző, Danny.”
Az elmúlt két évben leadták az NBC-n a Holokauszt ot,
Chuck Allen megírta az expozéját, túlélők szólaltak meg mindenfelé.
Fantasztikus.
Én meg írtam egy könyvet. Konspirációs thrillernek nevezem.
Már jobban fogy, mint a Garp szerint a világ.
- Melanie Moritz FBI-ügynök. - A saját neve sosem menne át.
Az ügynököm szerint Mike Nichols leopciózná a jogokat.
Nem tudom, ki az.
De ha egy ilyen fehér lányra osztják a szerepet, kicsinálom magát.
Elhiszem.
Hallottam Prentz püspökről.
Igen. Két évem ment rá.
És decemberben megy vissza Pasadenába,
hogy karácsonyi műsort szervezzen. Szabadon.
Vigasztalásért jött, vagy...
- Megtalálta őket? - Kiket?
A vadászokat.
- Mert hát miért... -Álltak le? Tűntek el?
Nem én vagyok a CIA. Azt tudom, hogy nem kerültek elő újabb náci hullák.
A Vadászok mintha befejezték volna.
Talán mindet elkapták, és visszavonultak. Talán feloszlottak.
Vagy lehet...
Lehet, hogy valami rosszabb történt. Talán páran meghaltak.
Miért akarja tudni?
Ön Ruthot és Jonah-t hívta. Hagyjon üzenetet a sípszó után!
Helló, én vagyok az.
Jó hallani a hangját.
Nem is ismertem, de jólesik hallani a hangját.
Bár én is megőriztem volna anyukám hangját!
Fel kellett volna hívnom.
Csak sok volt a dolgom,
és elszállt két év anélkül, hogy megkeressem
Talán...
Talán azért hívtam, hogy kérdezzek valamit.
Hogy megkérdezzem...
- Még mindig... - Kérem, dobjon be 25 centet.
Ma minden vádat ejtettek a Pasadénában élő Prentz püspök ellen,
akit tévesen a litván Balkus atyának hittek.
A püspök köszönetet mondott támogatóinak.
Azt mondta, a hit segített neki átvészelni a nehéz időket.
Hiszi, hogy az igazi bűnösöknek Isten előtt kell színt vallaniuk.
Itt is vagyunk, Mr. Offerman. Végre itthon.
Menjen egy kört!
- Uram? - Kerülje meg a tömböt. Gyerünk!
Ki tudhat még róla?
Halló?
Frau Zuchs?
Igen?
Gertrude Zuchs?
Gertrude Konner. A Zuchs a lánykori nevem. Miben segíthetek?
A Statisztikai Hivataltól hívom.
Wilhelm Zuchsot keresem.
A fivérét.
A bátyám meghalt.
Harmincöt évvel ezelőtt.
Nem kereste mostanában valaki miatta?
Wilhelm miatt?
Nem.
Miért keresné rajtam bárki a bátyámat?
Néha összekuszálódnak nálunk a szálak. Csak megerősítés kellett.
Köszönöm, hogy időt szakított rám.
Jézusom! Mi a baj?
Sam!
Semmi baj.
- Biztos vagy benne? - Igen.
Picsába! Itt van Claude.
- Nem is annyira gázos. - Dehogynem.
Ja igen, elfelejtettem említeni.
Morell kutatóútra akar küldeni.
- Hová? - Izraelbe.
-Állítólag úgy két hét lesz. - Két hét?
Szerinte ezzel elég anyagom lesz, hogy befejezzem a szakdolgozatomat.
Végre túl leszek rajta.
Hát... siess vissza.
- Végre! - Sziasztok!
- Szexeltetek, mi? - Jaj már!
Mind átmegyünk franciába. Rúgjunk be!
A kedvenc dalom.
Énekel is?
- Ki az a Meyer? - Mi?
Álmodban a nevét kiabáltad. Meyer.
Nem ismerek Meyert.
Hát megvan!
Ha követni akar, meg szerelmesleveleket hagyni nekem,
előbb megihatnánk valamit.
Van ott egy bár. Beszélgethetünk.
- Beszél angolul? - Igen.
Jó.
Így ni!
Üljön csak le! Semmi baj.
Talán eltehetné azt a kést, testvérem.
Jól van.
Ha audienciát várt tőlem, elég lett volna kérnie.
Tudom, ki maga.
Persze. Maga farkas.
És egy farkas mérföldekről kiszagol egy másik farkast.
Még akkor is, ha báránybőrbe bújt?
Emlékszem magára.
C-blokk. Hammerschmidt. Fritz.
Egy arcot sem felejtek el. Most meg hogy néz ki? Mit csinál?
Egy Hauptsturmführer nem mutatkozhat így.
Maga igazából nem ilyen.
Annyira nehéz volt.
Olyan sok éven át.
Árnyékban élni.
Frondheim sokat kimentett közülünk.
Aztán magunkra hagyott bennünket, hogy boldoguljunk egyedül.
- Ezért jöttem magához. -Örülök, hogy megtette.
De ne így jöjjön, fenyegetőzve.
Ólálkodva.
Örülök, hogy rám találtál, testvérem.
Hogy találtál meg?
Ha te megtaláltál, mi a helyzet Wiesenthallal?
- Vagy a Moszaddal? - Frondheim lenyomozott.
Elvitt magához Connecticutba,
azt mondta, szép summát összeszedhetünk, ha megzsarolunk pár embert,
akiknek segített eltűnni.
Volt egy aktája az összes álnévvel.
Azt mondta, pár évvel ezelőtt
látta a nevedet az újságban.
Látta, milyen birodalmat építettél.
- Részt akart belőle. - Igen, Frondheim.
Connecticut? Egy nagy házban lakik?
Igen, mondhatni.
Nem nyúl az erszényébe, de elküld, hogy vess velem számot.
- Bocsáss meg nekem! - Ne kérj bocsánatot. Miért?
Frondheim a kígyó. Ő kényszerített téged.
Testvért uszít testvér ellen.
Elviszlek magamhoz. Megetetlek. Megmosakodhatsz.
Aztán írok egy csekket.
Abból talpra állhatsz.
- Tényleg? - Persze. Ezt igyuk meg.
Azt sem tudom, merre lakom. Pedig nem is vagyok részeg.
Én mondom. Igen, itt van.
Erre kell menni. A házam csak pár saroknyira van.
Tudod, testvér, ez nagyon különös.
A farkasok mérföldekről kiszagolják egymást.
Nem tudom, hogyan csinálják. A szőrt érzik?
A vizeletet? A vért?
De ha belegondolok, a te szagodat egyáltalán nem érzem.
- Nem kéne itt lennie. - Tudom.
Ha most rögtön elmegy, nem szólok senkinek.
- Esküszöm. - Azt nem tehetem.
Be kell vallania, amit tett. Hogy kicsoda valójában.
-Én nem az az ember vagyok. - Dehogynem.
Vallja be, kicsoda!
Nem tehetem.
Meg kell tennie!
Világos?
- Nem fogom. - De igen.
Maga keresztény, igaz?
Ő nem akarná, hogy ezt tegye.
Maga nem gyilkos. Maga istenfélő nő.
Bassza meg! Bassza meg!
Püspök úr, jól van?
Ki az?
Ki van ott?
Felhívott.
Találtam valamit.
Az hittem, porhanyós a hús.
Lassan rágjon, Führerem!
Segít, ha nehezen emészt az ember.
Ülj le!
Egyél!
Köszönöm.
A feliratot fordította: Kamper Gergely
Kreatív supervisor Kwaysser Erika