Mor.
Jeg kender en vej ud herfra.
JÆGERE
Hvad synes De om vores beskedne institution?
Det er imponerende, må jeg sige.
-Frederic Hauser. -Meyer Offerman.
-En fornøjelse at møde Dem, hr. Offerman. -I lige måde.
Jeg må sige, Deres status som forretningsmand taget i betragtning,
undrer det mig, at vi ikke er stødt på hinanden før.
Det var måske ikke skæbnen.
Lad mig vise Dem min skattekiste.
Sig mig, hr. Offerman,
kan De holde på en hemmelighed?
Det afhænger af hemmeligheden.
Det er et godt svar.
Ja...
Men her i banken
er vores svar altid et rungende "Ja. Ja."
Fortrolighed er vores valuta, hr. Offerman.
Lad mig spørge Dem.
Tror De...
...at Deres penge er beskyttet lige nu?
Nej. De bliver beskattet, talt og gransket.
Men her har vi en simpel filosofi.
De kan ikke tage, hvad de ikke kan se.
Jonah.
Jonah?
Kom nu, min dreng, tal til mig.
Din ven blev ramt af to skud på sin vagt.
Der var intet stjålet, intet taget fra kassen.
Ved du, hvorfor det skete? Ved du, hvorfor man gik efter ham?
Aner det ikke.
Så du ham tydeligt?
Nej.
Det var for mørkt.
Hvad?
Du må have set ham.
Det var for mørkt.
Jeg så intet.
Efter mordet på din bedstemor
kom du her og remsede alle detaljer op, du kunne huske om,
hvordan fyren løb igennem gyden, at han havde joggingbukser på,
at han havde en sort hat,
og nu er din ven død, og du løb forbi morderen,
men du har intet at sige?
Du må hjælpe mig.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. Det var mørkt.
Jeg kunne ikke se en skid. Det var mørkt.
Hvad vil du have mig til at gøre? Skal jeg gentage mig selv hele aftenen?
Min bedste ven er lige blevet...
Min bedste ven er lige blevet skudt. Fuck det her.
Jonah.
Jonah Heidelbaum?
Det er agent Morris fra FBI.
Jeg vil gerne tale med dig om din bedstemor.
Jeg fik dit navn fra rabbiner Grossman.
Jonah.
Jeg vil bare tale med dig.
Vil du lukke mig ind?
Han er ikke hjemme.
-Ved du, hvor han er? -Er du fra politiet?
FBI.
-Jeg hedder Millie. -FBI?
Er du her angående mordet på Arthur?
Hvem er Arthur?
Vores ven, der blev slået ihjel, mens han solgte tegneserier.
Det gør mig ondt. Hvornår?
I aftes.
Hør,
hvis I hører fra Jonah,
sig til ham, at jeg har brug for at tale med ham.
Han er ikke i knibe.
Det er han ikke.
Jeg er bare bekymret for ham.
Ja.
Samme her.
FBI?
-Hvad fanden har Jonah gang i? -Jeg ved det ikke.
Men han kom for sent til sin vagt.
Det skulle have været Jonah bag disken.
Knægten har lige fået sin ven dræbt.
Skal det være en af os næste gang?
Hvis de er på sporet af ham, hvad hindrer dem så i at finde os?
Han bliver her.
Det er mit hus. Det er min beslutning.
Der kunne true alt, vi har arbejdet for.
Dommedag er den 13. juli.
Det er om få uger.
Og vores eneste spor er hvad? En bank, som nazisterne besøgte?
Og denne nøgle er til en eller anden bank
grundlagt på folkedrab.
Bankieren Frederic Hauser finansierede sit imperium med jødisk bytte.
Formuer, arvegods,
gamle kvinders guldtænder.
Jeg er ikke i tvivl om, at hans schweiziske hænder
beskytter nazisternes opsparing.
Hvad er der i boks 630?
Du godeste, nu igen.
Undskyld mig, jeg vil være med igen.
Jeg vil hjælpe jer med at ødelægge de nazisvin.
-Han skulle aldrig have været her. -Undskyld os et øjeblik.
Jonah, kom her.
For fanden da også.
Den vrede, der brænder i din sjæl, kan bring os alle i fare.
Den er et inferno,
og passer du ikke på, vil den opsluge dig.
Fuck det her gammeldags vrøvl.
Du sagde, at hævn er den bedste hævn. Det sagde du.
Det handlede om jeres fjender, jeres nummer et.
Det var om Ulven.
Det nazisvin med stikkende øjne,
-der dræbte min bedste ven, han er min. -Personlig hævn? Gengæld?
Det kommer senere, hvis nogensinde.
I første omgang drejer det sig om retfærdighed.
Retfærdighed for 11 millioner mennesker.
Din hævn handler om dig.
Jeg tror ikke, du forstår det.
Enten lukker du mig ind i jeres forbandede lille teselskab,
eller jeg går selv ud
og finder det røvhul, der skød min bedste ven.
Mor, far.
Jeg kom, straks jeg hørte det.
-Bedre sent end aldrig. -Det er ingenting.
Mor, det er ikke "ingenting," det er noget rod.
Du skulle ikke være gået fra arbejde på grund af det her.
Jeg har det fint.
Du er en engel, men jeg har det okay.
Det blussede op igen.
Men hun har det fint. Vi passer godt på hende.
Nu vi taler om engle,
Maria har været den største velsignelse, som altid.
Hun er den eneste, der tager sig af mig på det her gudsforladte sted.
Jeg lader jer være lidt alene.
Jeg skal lige på toilettet, mor.
-Hvad? -Vil du lade mig undskylde?
Er du sikker på, at du ved, hvordan man gør?
Jeg skulle ikke have reageret på den måde, men jeg...
Gid jeg var bedre til det her,
bedre for dig.
Også mig.
-Dr. Richardson til 315. -Jeg må løbe igen.
Dr. Richardson til 315.
Skide overvågningsvagt?
Det er det, de sætter de fede pansere til.
Du er ikke på vagt.
Du er her kun, fordi Meyer vil have, at vi beskytter dig.
Du er babyen, og jeg er sitteren,
så ti stille, pas på dine små pølsefingre,
og kom ikke til skade.
Desuden var jeg papirnusser hos MI6 i et helt år,
før jeg overhovedet fik en overvågningsopgave.
Du bør prise dig lykkelig, overvågning er en kunst.
Hvad kigger vi egentlig efter?
Stilhed i kaosset.
Nu vi taler om kaos,
din ven trak det korte strå, ikke?
Nej. Jeg trak det for ham.
Ind imellem, når man prøver at beskytte ens egen verden,
så bringer man dem i fare, man elsker højst.
Hvis Ruth havde været her, ville hun have fortalt dig det.
Hun fik ikke sin bedste ven dræbt.
Hun kom ellers ret tæt på.
Din bedstemor fortalte mig engang en historie om lejren.
Hun gjorde dybt indtryk på en nazilæge,
Wilhelm Zuchs.
Ulven?
Meget tidligt i fangenskabet
gjorde hun noget, der fangede Ulvens opmærksomhed,
da hun reddede en ung piges liv.
Han blev besat af hende.
Ruth anede det ikke.
Hun prøvede bare at overleve,
prøvede at kaste stjålne blikke på sin kærlighed, Meyer.
Uden at vide, at Ulven stalkede hende,
hun var hans bytte.
En skønne dag slog han til.
Jeg håbede at finde dig her.
Jeg har brug for en personlig sekretær på klinikken.
Jeg har talt med et par tyske stenografer,
men jeg har brug for en, der er... helt speciel.
Jeg tænkte på dig.
Du får dit eget værelse.
En varm seng. God mad.
Den eneste ulempe er, at du skal arbejde
for en frygteligt uorganiseret læge
og finde hoved og hale i hans papirer.
Er det et valg?
Eller en ordre?
Det er selvfølgelig et valg.
I så fald sætter jeg pris på tilbuddet,
men jeg tror, jeg bliver her.
Jeg havde håbet, at du ville have truffet
en klogere beslutning.
Intet måltid eller varm seng ville kunne kompensere
for den skam, hun ville have følt, havde hun taget imod djævelens tilbud.
I det øjeblik, med den beslutning,
truede hun Meyers verden langt mere, end hun kunne have forestillet sig,
og Ulven rettede sin opmærksomhed mod Meyer.
Hvad gjorde han ved ham?
Det tilkommer ikke mig at fortælle.
Men du er ikke den eneste.
Din bedstemor...
Fra det øjeblik og til sin død, følte hun det samme, som du gør nu.
Det var derfor, hun gjorde Ulven til vores fjende nummer et.
Var det ikke Meyer, der gjorde det?
Nok sniksnak. Den gamle krage går ind.
Mange tak...
Jeg føler mig meget speciel.
Tak.
-Jeg er lige udenfor. -Tak.
Okay.
Ja.
Præcis.
Korrekt.
Tre, fire... okay.
Seks-tredive, seks-tredive...
Seks hundrede.
Den var der ikke.
Tallene gik kun op til 600, det er...
Er du sikker?
Tvivler du nu på min evne til at tælle?
Overhovedet ikke. Jeg tvivlede på dit syn.
Ja.
Okay. Hør her,
denne nøgle er præcis samme type nøgle, som nazisterne havde.
Det er samme slags, det er samme bank.
Så den må være der, ikke sandt?
Måske er den på et hemmeligt sted.
Som i en slags lounge for særlige kunder?
Jeg ved ikke, hvordan vi skal finde en hemmelig boks
i byens mest hemmelighedsfulde bank. Hvordan?
Enhver hemmelighed må begynde et eller andet sted.
Ikke noget, en kiks ikke kan klare.
Hvor i alverden skal hun hen?
De taler altid i gåder, de katolikker.
Lækkert.
Jeg smager ingen forskel.
Det, I ikke smager, er en eliksir, der skærer omkostningerne ned.
Den kommer til at revolutionere, hvordan I søder jeres produkter.
Ikke mere noget med at importere dyrt sukker.
Den er patenteret, godkendt af fødevaremyndighederne,
den er lavet af overskudsproduktion her i USA.
De herrer, det eneste sødere end dette produkt vil være...
Vil være jeres avance.
Undskyld mig et øjeblik.
-Hvad? -Undskyld, frk. Löw,
men der er sket en ulykke på fabrikken.
-Ulykke? -Nogle af de komponenter, vi samler
i kælderen, brød i brand.
Så er det nok med alle de omsvøb.
Er der nogen omkomne?
To arbejdere og to tilskadekomne.
Hvad med forsendelsen fra Argentina?
Den venter på, at sanktionerne ophæves.
Det er tæt på.
Undskyld. Hvor var vi?
-Profit. -Profit.
Absolut den sødeste del.
Lad os tale om økonomi.
Hvordan ved du, at du kan stole på hende?
Fordi jeg er forelsket i hende.
Og at finde kærlighed et sted som her?
Gud er allerede på min side.
Din plan virker kun, hvis alle klarer det.
Inklusive Gud.
Det gør Gud, og hun med.
Hvor er min kasket?
De havde den ikke på, da De kom.
Når vi kommer ud herfra,
giver jeg hende en ring, der tilhørte min mor
og hendes mor før det.
Find den nu,
ellers finder jeg en anden gammel pebermø,
der ikke forlægger mine ting.
Med et ansigt som dit får du brug for en flot ring.
Jeg håber, hun er det værd.
Ved du hvad?
Jeg tror, jeg lod den ligge i barakken.
Siger du, at Jonah ledte efter ham, der skød hans bedstemor?
-Korrekt. -Hans bedstemor bliver skudt,
Jonah leder efter ham, der gjorde det.
Få dage senere bliver hans bedste ven skudt på Jonahs vagt.
Tror du ikke, at der er en forbindelse?
Jo, jeg gør, men jeg har intet, der kobler mordene sammen.
Knægten ved noget.
Du lod ham gå.
Du er nødt til at knække en knægt som ham.
Find forbindelsen.
Jeg tilbageholder ikke en 19-årig knægt hele natten
uden at have noget på ham.
Han er en god knægt, Morris, der trak nogle skodkort her i livet.
Han har ingen familie, ingen penge. Sådan en knægt ved, hvordan man overlever.
Sådan en knægt knækker ikke.
Ingen penge?
Hvem betalte så kautionen?
En af hans bedstemors venner.
Meyer Offerman.
-Groton. -Jeg er straks tilbage.
Lucy, linje fem.
Mine damer og herrer, her er bankens stueetage.
Bankbokse, kasser, kontorer,
overvågning, toiletter, lager, varmeanlæg.
Omtrent lige så ophidsende som den mormonske Kama Sutra,
men så er der det her.
Et rum uden navn,
ikke beregnet til noget,
med en dør i armeret stål.
Hvis boks 630 er i den bank, så er det der, vi finder den.
Ethvert fængsel har en inspektør.
Nogen har adgang.
Så begynder forestillingen.
Hej.
Jeg er din yndlingsstjerne på skærmen og scenen,
og jeg vil give dig alle mine penge.
Jeg er administrerende bestyrer.
Det er normalt en kundemedarbejder, der åbner nye konti.
Hm, jeg ved ikke, om du genkender mig,
men jeg er ret meget lidt berømt,
og jeg har ikke rigtigt lyst til at gå til "normalt" og blive overfaldet.
Lad mig hjælpe dig.
Vi ser anderledes ud i virkeligheden.
Men lad mig give dig et fingerpeg.
L.
O.
N.
Y Flash.
Lonny Flash.
Kendra Conrad, hun har de eneste nøgler. Hun har dem i en kæde.
Jeg fulgte efter hende.
Hun tager dem med hjem hver aften.
Men jeg finder ud af at få fat i dem.
Hvis vi går ind i banken om dagen,
er der 100 vidner.
Går vi om natten, er der alarmer, kameraer og bevæbnede vagter.
Ja, og alarmen er privat, kun for dem.
Den kan ikke afbrydes, den går i gang og alarmerer vagterne.
For at gøre det hele værre,
selv hvis det lykkes os at bryde ind,
må de ikke vide, at vi kom ind i deres hemmelige bankboks.
I samme øjeblik vi viser, at vi ved, at den overhovedet eksisterer,
ved nazisterne også, at vi er på sporet af dem.
JUANITA KREPS, HANDELSMINISTER
Du ved, vi alle var sønderknuste, Biff.
-Hvordan går det? -Jeg vil ikke lyve.
Det har været hårdere end en billig steak.
Men der er arbejde, der skal gøres.
Faktisk er det derfor, jeg er her.
Hvad er det?
Loven om handel.
Sydamerika?
At miste min familie har nok gjort mig blødsøden.
Men hvis vi ophæver sanktionerne,
lader vi de sydamerikanske diktatorer
krænke menneskerettighederne uden konsekvenser.
Og hvilket budskab sender det til verden?
Du har talt for det modsatte i månedsvis.
Og jeg tog fejl. Det gjorde vi alle.
Er det nogensinde for sent at indrømme, at man tager fejl?
Ja.
Lige præcis nu er det for sent.
Loven er gået igennem begge kamre.
Den afventer Carters underskrift.
Foreslår du, at vi nedlægger veto?
Nej, ikke veto.
Udsætte den, mens vi undersøger den.
Har du sagt det til præsidenten?
Det har jeg ikke noget problem med, men jeg kommer først til dig,
som en ven.
Det er, hvad min Lottie ville have ønsket.
Hun var altid meget glad for dig.
-Alarmerne er stadig et problem. -Jeg tror ikke, der er tid nok.
Nej, men du sagde, at alarmen går i gang ligegyldigt hvad.
Ligegyldigt hvad.
Så vi får vagterne til at tro, at vi er forbrydere.
Vi stjæler penge fra bankboksene...
Mens resten af os bryder ind i det hemmelige rum.
Du vil have os til at stjæle hundred tusindvis af dollars
-fra en stærkt bevogtet bank? -Korrekt.
-Hvad med vagterne? -Det tager Harriet sig af.
-Jeg beklager. -Ja.
Der er en kvinde fra FBI ved døren.
Hun vil tale med drengen.
DEN STILLE MESTER: NEW YORKS MEST INDFLYDELSESRIGE FILANTROP
AF DANNY ROHR FEATURE I NEW YORK TIMES
AF DANNY ROHR
FOTO: DANNY ROHR
DANNY ROHR NEW YORK TIMES
Fjollede præstationer
begået en forfængelig gammel mand.
Nej, jeg forstår det.
Jeg har stadig mit diplom hængende fra en stavekonkurrence i 5. klasse.
Jeg burde fjerne dem allesammen,
men så ville jeg sikkert glemme, at jeg nogensinde så godt ud.
-Meyer Offerman. -Specialagent Morris.
Kald mig Millie.
-Millie. -Ja.
Det er Jonah.
-Hej, Jonah. -Hej.
Der er mange, der er bekymrede for dig.
Jeg er en af dem.
Jonah har været igennem en del på det seneste.
Det ved jeg. Det gør mig ondt.
Jonah har allerede afgivet forklaring til politiet
om mordet på hans ven.
Ja.
Faktisk er jeg her for at tale om din bedstemor,
og jeg tænkte på, om du kunne svare på et par spørgsmål.
Har du fundet noget?
Et spor?
Nej, men jeg håbede, at det ville hjælpe, hvis vi kunne tale under fire øjne.
Jeg venter udenfor.
Spiller du?
Ja, lidt.
-Og du? -Ikke rigtigt.
Jeg er ikke særligt god. Man siger, at jeg er for aggressiv
Dronningegambit.
Hvad er det?
Det er en strategi,
som mestrene bruger.
Man angriber fra første træk,
angrib med dronningen,
læg konstant pres på modstanderen, indtil de giver op.
Det lyder lidt mere kalkuleret end det, jeg gør.
Desuden virker det kun, hvis din modstander begår en fejl.
Må jeg være ærlig, Jonah?
Jeg er ikke god til spil, for jeg bryder mig ikke om at spille.
Her er, hvad jeg ved. Jeg ved, at din bedstemor blev dræbt.
Jeg ved, at du fortalte Groton, at du ikke tror, det var et indbrud.
Og jeg ved, at to dage senere
blev din bedste ven dræbt på din vagt.
Jeg kan ikke forestille mig, hvordan det må føles for dig.
Nej.
Nej, det kan du ikke.
Jeg ved også, at du ledte efter den, der dræbte din bedstemor.
Hvis nogen sårede den, jeg elsker, ville jeg gøre det samme.
Men man kan opnå retfærdighed på en rigtig og forkert måde.
Du kan stadig vælge at gøre det rigtige.
Du er nødt til at sige sandheden.
Hvorfor skal de gode altid vælge at gøre det rigtige?
At gøre det rigtige hjalp ikke
Bruce Wayne med at få retfærdighed.
Eller Frank Castle.
Peter Parker.
Prøver du at fortælle mig noget?
Nej, jeg taler bare om tegneserier.
Vi fandt en drengejakke på mordstedet.
Vi kunne ikke regne ud, hvis det var.
Men ved du hvad,
offeret havde overvågningsfotos af din bedstemor.
Næsten som om han havde forfulgt hende.
Er det din jakke?
Jeg tror, du søgte efter retfærdighed,
og du kom på dybt vand, og jeg tror ikke, at du var alene om det.
Jeg kan beskytte dig,
men du er nødt til at fortælle mig, hvad der foregår.
Måske foregår der det, at du er
på dybt vand.
Hvor var du for tre nætter siden?
Han var sammen med mig.
Her.
Er der flere spørgsmål,
er du velkommen til at kontakte hans advokat.
Selvfølgelig.
Det er ikke, fordi de gode
altid skal vælge at gøre det rigtige.
Det er det, at de vælger at gøre det rigtige, der gør dem til de gode.
Farvel, Millie.
Hun løj.
Hun er god til skak.
Og hun er ikke på vores side.
Hvordan vidste du, at det er vejen ind?
Fordi jeg byggede den.
Hurtigere, Jakob!
Lovet være Gud.
Okay. Sidste skridt.
Er I parat?
Alle har visse aktiver, som de helst ikke vil have frem i lyset.
Jeg er stolt af at sige, at jeg ved, hvordan man skjuler ting.
Hvilket netop er grunden til, at jeg kom her.
...en mand, hvis øjne har vænnet sig
til at se i mørket.
De taler perfekt tysk.
Vi måtte alle lære nye ting for at overleve krigen.
Nu vi taler om det, med fare for at være uhøflig,
er jeg nødt til at spørge, for det vil mine investorer gøre.
Hvad lavede De under krigen?
Jeg forholdt mig neutral,
og neutralitet sikrer stabilitet.
Se intet ondt. Hør intet ondt.
Sig intet ondt.
Men det onde eksisterer, gør det ikke?
Lige foran dine lukkede øjne,
dine lukkede ører og din stumme tunge.
Er man ikke forsigtig,
vil sådan bevidst blindhed
medføre, at der erhverves ret tvivlsomme formuer.
Hvilken skuffelse.
Jeg troede, at du var anderledes end de andre.
Hvilke andre?
Kom nu, vi kan vel begge se det pudsige i
at blive belært om etiske aspekter ved pengeudlån fra en jøde.
Og ovenikøbet en hyklerisk jøde.
Hvor tjente De penge efter krigen, hr. Offerman?
Og var de alle så rene som sneen på toppen af Matterhorn?
Nej, bestemt ikke.
Alle formuer er tvivlsomme.
Der findes ikke penge her på jorden, der ikke er lidt beskidte.
Der er en forskel på snavs
og blod.
Ikke hvis man gør tilstrækkeligt rent.
Blod efterlader altid en plet, min ven,
uanset om man kan se den eller ej.
Hvis ikke der er andet,
så tror jeg, jeg vil følge dig ud.
Hej.
-Dig igen. -Ja.
Jeg lærte et par småting i Hollywood.
For det første, gå aldrig med til en prøveoptagelse efter klokken 20.
For det andet, hvis man ser noget, man vil have,
så vær ikke bange for at bede om det.
Livet er kort, ikke?
Man får kun et vist antal chancer.
Kendra,
der sker noget mellem os.
-Vi kan begge mærke det. -Jeg kender ikke dine spillefilm.
-Det er film. -Men min mand...
Jeg ringede til ham og fortalte, jeg havde mødt dig.
Han er stor fan.
Ja?
Hvor stor?
Hvad var det, du lige sagde?
Det er bare en lille bøn.
"Frygt ej, vær stærk og modig."
Du ved, alle de der gode ting.
Der er ikke noget som en lille peptalk fra toraen
til at hjælpe med at overtræde loven.
Min safta plejede at sige den.
Det var tæt på.
-Fik du aftrykket? -Ja.
Og muligvis gonorré.
-Er du okay? -Ikke følelsesmæssigt.
For at få det måtte jeg spille barnet
i en meget voksen version af Kramer mod Kramer.
Tag en kop kaffe, Romeo. Din dag er først lige begyndt.
Jeg vil aldrig have den tilbage.
Okay, lad os lave nogle nøgler.
Helen? Er du parat?
Det er det bedste, jeg kunne lave.
Den er perfekt.
Husk...
Tror du på det, tror de på det.
Kør direkte igennem.
Helen...
Vil du...
Vi må køre nu.
Jeg spørger dig om lidt.
Stop!
Hvad foregår der her?
-Jakob! -Afsted! Nu!
Jakob!
Stop dem!
Åbn porten!
Nu!
Oberst,
erstatningen til Maryannes familie er klar.
Jeg skal bare...
Carter har besluttet at udskyde underskrivelsen af handelsloven.
CARTER UDSKYDER SYDAMERIKANSK LOV
Loven, der blev vedtaget med et snævert flertal i sidste uge,
ville have ophævet sanktionerne mod adskillige lande.
Hun slår ham ihjel.
Hvad gjorde du?
Intet, der ikke kan gøres om.
Straks hun indser, hvor værdifuld jeg er for organisationen.
Ved du hvad, lad den bare ringe.
Alt andet kan vente.
Ikke?
Det er rigtigt.
En dag ad gangen.
-Hvad har du gang i? -Undskyld.
Bliv færdig herinde i en fart.
Undskyld.
Kameraerne er slukket.
-Vi går ind. -Kom. Afsted. Kom nu.
I samme øjeblik døren åbner,
udløses alarmen, og vagterne vil vide, at der er indbrud.
Lige præcis nu.
Der er to vagter.
Lonny og jeg holder dem beskæftiget så længe som muligt.
Tilbage til varevognen.
-Joe, jeg er... -Afsted.
Du ødelægger det bare derinde.
-Ned på jorden! Nu! -Hjælp!
-Lad være... -Nu!
-Ned på jorden! -Hjælp mig!
Åbn bankboksen!
Åbn bankboksen, ellers skyder jeg kællingen.
Smid jeres pistoler, skub dem herover. Ellers slår jeg hende ihjel.
Sig det til nogen, der ikke er pisseligeglade.
Gør, som han siger!
Jeg slår hende ihjel!
Jeg sagde, smid pistolerne.
Jeg har ham i sigte.
Han har mig i sigte? Se på ham.
Han kan ikke vente med at slå mig ihjel. Ligesom en rigtig betjent.
Skide mordere, I slipper godt fra det, fordi det er jeres job.
Ligesom i filmene, ikke?
Ja! Attica!
Fandens!
Frys!
Smid den pistol, ellers blæser jeg din hjerne ud!
Smid pistolen!
Rejs dig op, røvhul!
Vend dig om!
Fold hænderne bag hovedet.
Rolig.
Fandens.
Jeg går ud fra, at jeg ikke ødelagde det?
Kom nu.
Det er her.
Hvad...
Intet.
Idioten er død.
Forsigtig. Kællingen er med i det.
Det er kællingen helt sikkert.
Spøgelseskugler, går jeg ud fra.
Åh, pis!
Mine er den rigtige slags.
Rejs dig.
For helvede da.
Og scene.
Tak.
Mange tak.
Vis os venligst vej til de pokkers penge.
Hvad i alverden gør vi nu?
Det ved jeg ikke. Nøglen, boksen, det er en blindgyde. Der er intet her.
Lokalet er ikke stort nok.
Målene på tegningen. Det er mindre, end det skulle være. Det...
Kun en halv meter, men alligevel. Det er den her væg.
-Den er for tæt på. -Hvad siger du?
Han siger, at væggen ikke er en væg.
Der er noget bagved den.
Hvad?
Men ifølge planerne er der ingen kælder.
Det er der nu.
Så, Joe,
efter dig.
Sig, at det ikke er, hvad jeg tror, det er.
Meyer sagde, at Hauser hjalp med at gemme naziskatte
stjålet fra jøderne under krigen.
Jeg troede ikke, han mente dette.
Det er...
Alt.
Sågar deres smykker.
Mindy og jeg, vi var der, da de tog alt fra os.
De måtte opbevare det et eller andet sted.
Hvor mange liv er der mon her i lokalet?
Han vidste, at det fandt sted, og han gjorde ingenting.
Jo, han gjorde.
Han byggede sig selv en stor, gammel bank.
Den er præcis som Aarons.
Hver enkelt ting,
hvert eneste minde, har en historie.
Venner, tiden er gået.
Vi er nødt til at gå.
Nej. Vi...
Vi kan ikke efterlade det her.
Det er vi nødt til.
Ingen spor, husker du nok?
Ellers mister vi vores forspring.
"Skriv derfor denne sang."
Jeg har en anden ide.
Hvad?
Okay.
Beklager, vi er nødt til at gå.
-Ja. Okay. -Mindy.
Jonah.
-Mindy! -Ja, okay. Jonah.
Vi må afsted.
Vi kommer ud.
Forstået. Vi ses udenfor.
Tak, gutter.
Det var derfor, du kom, ligesom de andre.
For at smide om dig med ubegrundede anklager?
Jeg tog bevis med.
Her.
På de formuer, du har plyndret
fra millioner af døde jøder,
som du har gemt under din bank.
De uskyldige sjæle, der døde under store lidelser,
mens du så den anden vej,
hvorefter du ragede til dig.
Deres ringe,
deres rangler,
deres tænder.
Se på dem. Her.
Billeder kan forfalskes.
Forfalskes?
Okay.
Kan man forfalske denne?
Se på den.
Kan man forfalske denne?
Jeg har set nok, så nu går jeg.
Stille!
Dit liv for stilhed.
Forstår du?
Bare hør på mig.
Herefter sendes de her fotos til krigsforbryderdomstolen,
derefter til ofrenes familier,
så til de nazisvin, hvis trug du ikke kunne beskytte.
-Hvad vil du have fra mig? -Jeg vil vide, hvem der ejer boks 630.
Det er det hele. Fortæl mig det.
Jeg vil lade din stygge historie blive, hvor den er, i fortiden.
Hvis jeg fortæller det til dig, slår han mig ihjel.
Sig ikke, at du har sagt noget. Det er alt.
Du kan holde på en hemmelighed, kan du ikke?
-Kan du ikke? -Jo!
-Okay, jeg siger det... -Ja.
Fortæl mig det.
Sig det.
Oskar Hauptman.
-Prøv igen -Hauptman.
Hauptman døde for 30 år siden.
-Nej. -Tror du ikke, jeg ved det?
Nej.
-Hvad? -Hauptman lever stadig, jøde.
Tak.
Jeg elsker dig, Maria.
Når tiden er rigtig, kan vi få fat i resten.
Men indtil vi finder dets hjem,
se på det som en påmindelse om din arv.
Hvad vi gjorde mod Holstedder...
...det føltes forkert.
Det føltes ikke, som var det mit problem, for
det påvirkede mig ikke.
Da jeg så det rum...
Da du så det rum, blev du klar over, hvad vi gør.
Den ring
tilhørte nogen, der har levet,
haft drømme.
Levende et øjeblik, næste øjeblik væk.
Ikke længere.
Og det var en ring i et rum.
Forestil dig, hvor mange andre historier der findes.
Forestil dig det.
Du er en af os nu.
Så godt at have dig med,
min dreng.
-Den er... -Undskyld.
-Den er lidt øm. -Jeg ved det.
Jeg må lære at slås
som Bruce Lee.
Jeg ser, hvad jeg kan gøre.
Jeg kender et par mennesker.
Men først,
her er en, du bør se.
Oskar Hauptman.
Spøgelset.
En nazilæge så sadistisk,
at han kunne få selv Mengele til at kvie sig.
Det lader til, at han stadig er i live.
Og det er dit job at finde ham,
ejeren af boks 630.
Kom, lad os fortælle det til de andre.
Jægere, mød Oskar Hauptman.
Undskyld mig! Er du ikke Danny Rohr?
Ingen indsamlinger, tak.
Millie Morris, FBI.
Må jeg stille dig et spørgsmål?
Første lektie i journalistik.
Spild aldrig et spørgsmål på at spørge, om man må stille et spørgsmål.
Du skrev et par smigrende artikler om Meyer Offerman.
Du citerede ham endda i en rigtig artikel om jødisk filantropi.
Jeg ringede til the Times. De sagde, at du var blevet fyret.
Hør, tegneserierne begynder om 15 minutter.
Jeg tror, det er i dag, at Tom endelig får fat på Jerry.
Hvad vil du?
Jeg vil bede dig fortælle mig alt, du ved om Meyer Offerman.
Hej, Herzli.
Glem ikke, at vi spiser middag med Lindts denne...
...næste weekend, hos Peter Luger.
Husker du det?
Godt.
Okay, min skat,
jeg elsker dig så højt, vi ses snart.
Okay.
Farvel.
GIVET TIL FREDERIC HAUSER SOM PÅSKØNNELSE FOR FREMRAGENDE...
Nej!