‫זה כאן.‬
‫מרילנד יוני 1977‬
‫ואמרתי לו, "בחיים, אדוני הנשיא,‬
‫"לא ניתן שוב לסינים לחגוג על התחת שלנו יותר."‬
‫אמרתי, "מי נושא ונותן בשמך על הסכמים?"‬
‫ג'ימי הביט בי בחיוך חוואי הבוטנים הזה שלו ואמר,‬
‫"ביף, מעכשיו אתה, ידידי,‬
‫"ושלא תעז לדבר שוב על חגיגות על התחת‬
‫"בנוכחות הגברת הראשונה."‬
‫רוזלין מסמיקה כל פעם שהיא רואה את ביף.‬
‫אבא, הוא שוב עושה את זה!‬
‫ביף ג'וניור, ילדון, עזוב את אחותך‬
‫או שלא תראה הערב "סטיב אוסטין".‬
‫הבוס החדש שלך גר כאן?‬
‫כשאתה המשנה למזכיר המדינה,‬
‫כנראה שהעולם בכף ידך, מותק.‬
‫אין לך ממה להילחץ.‬
‫זה ביף סימפסון, מותק. הוא יקבע אם אצוף או אשקע השנה.‬
‫אתה קרל הירש, מותק.‬
‫יש לו בכלל מזל לשכשך איתך באותה הביצה.‬
‫- הירש. הגעת, ידידי. - לא הייתי מחמיץ את זה, אדוני.‬
‫במשרד החוץ אני "אדוני". באחוזה שלי אני ביף.‬
‫אין בעיה, ביף. תכיר את אשתי, הלן.‬
‫הלן? איזו יפהפייה.‬
‫בחיי, הירש.‬
‫זכית בה בשעשועון?‬
‫זה העובד החדש שסיפרתי לכם עליו.‬
‫זה עתה הגיע אלינו מבוסטון. להביא לכם משהו לשתות, ילדים?‬
‫בירה, אם יש. מותק?‬
‫תודה. מעולה.‬
‫- זה... אתה. - מותק?‬
‫זה אתה. זה הוא.‬
‫- מותק, מה קורה? - זה הוא.‬
‫הקצב.‬
‫הקצב!‬
‫הקצב.‬
‫- מותק? - מה?‬
‫לכל הרוחות, הירש.‬
‫לא אמרת לי שאשתך צמחונית.‬
‫הקצב מארלב.‬
‫הקצב מארלב!‬
‫תתקשר למשטרה!‬
‫- זה מיולר. - מותק.‬
‫- תתקשר למשטרה, בבקשה! - מה עובר עלייך?‬
‫- בבקשה. - מותק, מה קורה?‬
‫נראה לי שיש לה איזה התקף.‬
‫הירש, אולי כדאי שהיא תנוח בסלון.‬
‫לא. אני זוכרת אותך. אני זוכרת את הפנים שלך.‬
‫למה אף אחד... בבקשה.‬
‫בבקשה. הוא...‬
‫- הוא שחט את המשפחה שלי. - את מפחידה אותנו. הלן.‬
‫- הוא הרג את כל משפחתי! - גברת סימונס, אני מתנצל.‬
‫- שחט אותם! הרג את כולם! - הלן.‬
‫באמת, בנאדם. איזו חוצפה, הירש.‬
‫- להתנהג כך בבית שלי. - אבא?‬
‫- נראה לי שאבקש מכם לעזוב עכשיו. - עצרו אותו!‬
‫תפסו אותו! נאצי!‬
‫עצרו אותו!‬
‫- נאצי! תפסו אותו! - מה קורה כאן?‬
‫- אבא? - עצרו אותו!‬
‫נאצי!‬
‫לעזאזל.‬
‫מה אתה עושה? מה קורה?‬
‫מר סימפסון? לא. מר סימפסון.‬
‫הרסת 30 שנות עבודה.‬
‫בניתי חיים שלמים.‬
‫התחתנתי עם החזירה האמריקנית ההיא.‬
‫הולדתי שלושה חזרזירים מזוהמים.‬
‫כבר מזמן רציתי לשבור את מפרקתם הקטנה.‬
‫אבל את אחראית למותם, חמודה.‬
‫מתאים ליהודים לחשוב רק על קיומם העלוב.‬
‫חשבת שהמלחמה הסתיימה?‬
‫לא, יקירתי.‬
‫רק המתים חווים את סופה של המלחמה.‬
‫אנחנו כאן עכשיו.‬
‫בכל מקום.‬
‫אנחנו...‬
‫אנחנו ניצלנו.‬
‫ונינצל שוב.‬
‫לא ניצלתם. הושריתם במרינדה.‬
‫אני שמח מאוד שלא המתי אותך בגז במחנות.‬
‫זה טעים ככה בהרבה.‬
‫וכמה שהייתי רעב.‬
‫כמה שכולנו היינו רעבים.‬
‫ציידים‬
‫ברוקלין‬
‫- נראה לי שרק אני נהניתי. - לא, היה טוב.‬
‫אבל למה דארת' ויידר היה צריך להיות שחור?‬
‫הוא לא שחור, צ'יקס. הוא אדון האופל.‬
‫- אדון האופל. - כן.‬
‫יש לו חליפה שחורה, מסכה שחורה,‬
‫ועד כמה שזכור לי, ג'יימס ארל ג'ונס ללא ספק אח שחור.‬
‫תמיד אנחנו הנבל המזוין, בנאדם.‬
‫- שמתי לב. - התחלנו שוב.‬
‫אתה חושב שוויידר נבל?‬
‫- כן. - אתה רציני, ג'ונה?‬
‫בכל פעם שוויידר הופיע במסך, בוטיהול השתין במכנסיים.‬
‫לך תזדיין, טוב? דארת' ויידר הרג הרבה אנשים.‬
‫ויידר עשה דברים רעים.‬
‫אני לא אומר שלא. אין להכחיש.‬
‫אבל הוא לא נולד דארת' ויידר.‬
‫אולי בכלל הוא נולד צ'אד רובינשטיין,‬
‫אסתמטי שסובל משפיכה מוקדמת,‬
‫- אפס טוב לב. - צ'אד רובינשטיין.‬
‫- מי שמדבר על אפסים. - ומלבד זאת,‬
‫כמו כל הילדים באימפריה הגלקטית, שטפו לו את המוח‬
‫שמורדים מרושעים של מסדר הג'דיי מאיזה חור במדבר‬
‫מגיעים להפציץ את ההורים שלו, לערוף לחברים שלו את הראש,‬
‫לחטוף את כל החתיכות בגלקסיה בשביל אורגיות של חרבות אור.‬
‫ויידר לא קם כל יום‬
‫במטרה להשמיד את הגלקסיה, ממש לא.‬
‫הוא קם כל בוקר באמונה שהוא צריך להציל אותה.‬
‫כן, אבל הוא עדיין רוצח.‬
‫- בדיוק. - גם באטמן, בוטי.‬
‫גם באטמן המזוין.‬
‫הוא תלה חולה נפש ממטוס העטלף.‬
‫מחץ אדם בדחסן מכוניות.‬
‫סופרמן שחט ערים.‬
‫גרין לנטרן השמיד כוכב לכת.‬
‫אוריון קוטל החלל כתש מערכת שמש.‬
‫ההבדל היחיד בין גיבור לנבל‬
‫הוא מי מוכר יותר תחפושות בליל כל הקדושים.‬
‫לעזאזל. כמה גראס עישנת, סטלן?‬
‫כדאי שתשמור קצת ללקוחות.‬
‫לא, צ'ובאקה נשמע ככה.‬
‫אתה יודע מי כן?‬
‫- הי, קרול. - הי, ג'ונה.‬
‫חוג האוננות התארך, מזדיינים?‬
‫הפרצוף שלך נתקע לנו בראש ולא הצלחנו לגמור.‬
‫נדמה לך שאתה מצחיק, גוש שומן?‬
‫שמעתי את יללת החנונים המיוחמים שלכם מקצה הרחוב.‬
‫פעם ראשונה שלך, היידל-קוקסינל?‬
‫בחיי, כמו לעשות עסקת הרואין עם מגיש תכנית ילדים.‬
‫קדימה.‬
‫תראה לי מה יש לך.‬
‫כן. טוב.‬
‫תשווק לי את המוצר.‬
‫לשווק לך?‬
‫הייתי מנסה לשווק לך,‬
‫אבל זה יהיה כמו...‬
‫שבודהה ינסה למכור לך יחידת נופש בנירוונה.‬
‫שורת מחץ והכול.‬
‫טוב, אני גובה 15 לשבעה גרם.‬
‫יהודים מגיעים ישר לתכלס, מה?‬
‫תן לי 56 גרם, חרא מטומטם.‬
‫בסדר, זה יוצא 120.‬
‫אתן לך 60.‬
‫דניס, תפסיק. בחייך.‬
‫לא. אמרתי 120, אז 120.‬
‫נראה לי שאתה לא מבין אותי.‬
‫- אני לא מתמקח איתך. - ואני לא דובר קוקסינלית,‬
‫אז אתרגם לך.‬
‫דניס, תפסיק. בחייך.‬
‫- בחייך, תחזיר. - מה אתה...‬
‫- בחייך. תפסיק. - תחזיר לי את החומר.‬
‫אתה משחק אותה גבר כדי שקרול תראה איזה קשוח אתה?‬
‫אתה מפנטז עליה כבר שנים, לא?‬
‫אז זהו, היא בחיים לא תמצוץ את הבולבולון הכשר שלך, ארט גר-דפוק-אל.‬
‫אתה רציני איתי?‬
‫תחזיר לי את החומר.‬
‫מה תעשה לי, יהודון?‬
‫- הוא עומד לבכות. תראו. - כן.‬
‫תחזיר את התיק הדפוק שלי.‬
‫לא. תפסיק.‬
‫- דניס, תפסיק. - מה אתה עושה, יא דפוק?‬
‫- רד ממני. - די, עזוב אותו.‬
‫ברגע שהקוקסינל היהודי‬
‫- יפסיק להתחנן לעוד. - תפסיק. לא!‬
‫- אתה פוצע אותו. - רד ממני. תתחפף!‬
‫דניס, די. עזוב... דניס, די. מספיק!‬
‫תפסיק.‬
‫דניס, לא לעניין!‬
‫דניס, חתיכת דפוק.‬
‫קרול.‬
‫- קרול. - אתה חתיכת דפוק!‬
‫בבקשה, תפסיק.‬
‫- אתה בסדר? - כן, אני בסדר.‬
‫המשטרה מזהירה את כולם לנעול את הדלתות.‬
‫- להתראות. - ולהישאר בבית עם רדת החשכה.‬
‫בעוד הרוצח "בנו של סאם" מוסיף להטיל אימה ברחובות ניו יורק,‬
‫התושבים תוהים...‬
‫ג'ונה?‬
‫זה אני, סבתא. נשארתי להצגה כפולה.‬
‫גם הפנס בעין והשפה המדממת אירחו לך חברה, יקירי?‬
‫זה נראה גרוע ממה שזה.‬
‫- זה לא כואב. - בטח תצטרך תפרים.‬
‫לא נכון.‬
‫- לא בטוח. - זה בסדר. תאמיני לי.‬
‫- זה נראה רע. - זה נראה גרוע משזה.‬
‫קדימה, תאכל קצת.‬
‫הוא מרפא את כל מכאובי הגוף והנפש.‬
‫דפקת פה שורה משיר.‬
‫תכתבי אותה באחד מספרי הבישול שלך.‬
‫איך ידעת?‬
‫אני סבתא שלך.‬
‫אני יודעת הכול.‬
‫וגברת שלושטיין ראתה אותך הולך בשדרה ג'יי.‬
‫היא התקשרה אליי מיד.‬
‫סבתו-פון.‬
‫נדמה לך שאתה מישהו בגלל שהיית מעורב בקטטה?‬
‫רק הגנתי על עצמי.‬
‫אל תיגע.‬
‫אביא תחבושת.‬
‫מה זה?‬
‫- סוחר סמים? פושע? - חרא.‬
‫- סבתא, בבקשה. - איך יכולת?‬
‫זה מספק לנו אוכל, טוב? גג מעל לראשינו.‬
‫אני מעדיפה לגווע ברעב ברחוב מאשר שהנכד שלי יהיה בריון.‬
‫כל מה שאני עושה הוא בשבילך.‬
‫את חושבת שאני רוצה לעשות את זה?‬
‫שלא הייתי מעדיף ללמוד במכללה יוקרתית ללבנים סנובים‬
‫ולהתקדם בחיים?‬
‫אני עושה את זה כדי שנשרוד.‬
‫תראה, נועדת ליותר מזה.‬
‫ראש מבריק.‬
‫אתה רואה דברים שאחרים לא רואים.‬
‫זו מתת אל, וככה אתה מנצל אותה?‬
‫להפיץ טינופת בעולם?‬
‫את דואגת לעולם.‬
‫ברור שהעולם לא דואג לנו.‬
‫כל מה שאתה עושה זו בחירה בין "ליכט און פיסטר".‬
‫אור או חושך.‬
‫אתה צריך לבחור נכון.‬
‫לפעמים כשמנסים לשרוד אין ברירה.‬
‫תמיד יש ברירה.‬
‫סבתא...‬
‫סבתא, אני...‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫אני אוהבת אותך יותר מכול.‬
‫כל מה שאני עושה הוא בשבילך.‬
‫תראה בקרוב.‬
‫אוניברסיטת הרווארד‬
‫אוניברסיטת ייל‬
‫מה שלומך, קרול?‬
‫הי, חבר'ה.‬
‫לא אשאל שוב.‬
‫איך מצאת אותי?‬
‫קדימה, תירה.‬
‫אני לא מפחדת.‬
‫לא תוכל להסתתר.‬
‫לא תוכל להסתתר. לא...‬
‫סבתא!‬
‫סבתא.‬
‫לא. הי, תישארי איתי.‬
‫הצילו!‬
‫לעזאזל.‬
‫הצילו, מישהו!‬
‫הצילו, בבקשה! תקראו לאמבולנס!‬
‫רחוב 73 מספר 45-13, אירוע ירי.‬
‫בואו, בבקשה.‬
‫סבתא, תישארי איתי.‬
‫תישארי איתי. בבקשה.‬
‫אלוהים.‬
‫תישארי איתי, בבקשה.‬
‫הצילו!‬
‫זה בסדר, תישארי איתי.‬
‫לא.‬
‫לעזאזל, לא.‬
‫בבקשה.‬
‫ג'ונה.‬
‫משטרה‬
‫קדימה, ג'ונה. אביא לך חולצה אחרת, בן.‬
‫אני לא רוצה חולצה אחרת. אני פה כבר שעות.‬
‫אני רק רוצה לדעת מה גיליתם.‬
‫זה נראה כמו שוד שהשתבש.‬
‫אבל כרגע אין לנו שום קצה חוט.‬
‫קצה חוט? אמרתי לכם.‬
‫הוא לבש שחור. הוא חבש כובע.‬
‫הוא ברח דרך הסמטה.‬
‫ו... לעזאזל.‬
‫איזה מידע דפוק אתה צריך?‬
‫היא צעקה עליו. היא אמרה, "לא תוכל להסתתר".‬
‫ג'ונה, אי אפשר לחפש ברחבי העיר...‬
‫היא אמרה, "לא תוכל להסתתר".‬
‫ג'ונה, תקשיב לי.‬
‫אי אפשר לחפש ברחבי העיר אחרי גבר בכובע שחור.‬
‫אדאג שכל מה שאפשרי יתבצע, בסדר?‬
‫אבל זה ייקח זמן. העיר במלחמה, בן.‬
‫רוצחים סדרתיים, סרסורים, בלדרי סמים...‬
‫יש לנו מעט אנשים.‬
‫לא אניח לזה.‬
‫אני מבטיח.‬
‫וושינגטון די.סי.‬
‫סמטת וושינגטון 17.‬
‫צ'בי צ'ייס, מרילנד.‬
‫הבנתי.‬
‫לקח לך הרבה זמן.‬
‫חיכיתי כל הלילה.‬
‫אתה מכיר מילה בת ארבע אותיות ל"קריאת פרה"?‬
‫מה?‬
‫הם היו חושפים את המסווה שלי.‬
‫ביליתי 30 שנה בהסתננות לביצה הזאת.‬
‫מועדוני החשפנות של הממשל, המלתחות בסנאט, החדר הסגלגל.‬
‫ועכשיו, שבועות בלבד אחרי פריצת הדרך שלנו,‬
‫נדמה לך שאתן לכל זה לרדת לטמיון בגלל איזו מקקית יהודייה?‬
‫גרמתי לרעש לא רצוי? ברור.‬
‫אבל הדוד סם לא יחשוד בכלום.‬
‫לעזאזל, יכולתי לפזז במועל יד בשדרת המול‬
‫והם לא היו עושים שתיים ועד שתיים.‬
‫המטומטמים האלה עסוקים מדי באמונה שבני עמם הם האויב.‬
‫הם התעוורו כלפינו.‬
‫תגיש להם אדם שחור כאשם‬
‫ותוכל להיחלץ מהכול באמריקה.‬
‫השכנים לא שמעו כלום. התכשיטים בחדר השינה.‬
‫ומכיוון שאני מטפל בכל החרא הזה,‬
‫תצטרך לבקר אצל חבר הקונגרס דיק מרשל.‬
‫זה מה שהוא צריך לעשות.‬
‫תוודא שהוא יעשה את זה.‬
‫הוראת הקולונל היא שאסור להיכשל.‬
‫אז אל תפשל.‬
‫הבנת?‬
‫אולי בזרוע השמאלית?‬
‫כדי שעדיין אוכל,‬
‫אתה יודע,‬
‫עם הימנית?‬
‫אחרת מה כבר אוכל לעשות בבית החולים במשך שבוע?‬
‫לעזאזל.‬
‫ג'ונה,‬
‫רק משפחה מדרגה ראשונה אמורה לשבת שבעה.‬
‫באמת, גברת שלושטיין?‬
‫אם ההורים של סבתא‬
‫לא היו נורים בגטו,‬
‫ואחותה לא הייתה נרצחת במחנות, ובעלה לא היה מת בקוריאה,‬
‫והבת היחידה שלה לא הייתה מדממת למוות בלידה שלי,‬
‫אז הם היו פה במקומי.‬
‫אני כל מה שהיה לה בעולם, אז אני יושב במקומם.‬
‫אז אולי תסתמי‬
‫את ג'ורת הגפילטע פיש המצחינה שלך?‬
‫בעולם של שלשול ועצירות,‬
‫מותר לפעמים להיות סתם חתיכת חרא רגילה.‬
‫חוץ מזה, זה הגיע למוירה שלושטיין.‬
‫מאיר אופרמן.‬
‫תנחומיי הכנים על סבתך.‬
‫מספר הבחורות ששכבתי איתן.‬
‫צחוק הוא תרופה טובה בזמנים קשים.‬
‫זה מה שסבתך לימדה אותי.‬
‫איך הכרת את סבתא שלי?‬
‫סבתך ואני היינו יחד במחנות.‬
‫למעשה אני חב לה את חיי.‬
‫היא לא דיברה הרבה על המחנות.‬
‫על מה היה לדבר?‬
‫היא עברה את כל זה רק כדי שפורץ מזדיין יירה בה בסלון שלה.‬
‫שמעת במקרה את הקול שלו?‬
‫ראית את הפנים שלו?‬
‫לא.‬
‫יש תאורת רחוב בקצה הסמטה, לא?‬
‫ראית משהו בכלל?‬
‫איך ידעת שהוא בא דרך הסמטה?‬
‫שמתי לב שהדלת האחורית חסומה בקרשים.‬
‫זה...‬
‫אני כנראה רואה יותר מדי "קוז'אק" בגילי המופלג.‬
‫בטטת כורסה.‬
‫"לא תוכל להסתתר."‬
‫"לא תוכל להסתתר". זה מה שהיא אמרה לו ממש לפני שהוא הרג אותה.‬
‫"לא תוכל להסתתר". וזה פשוט...‬
‫זה נשמע כאילו שהיא הכירה אותו. זה נשמע...‬
‫- אישי. - כן.‬
‫אני משער שכל רצח הוא אישי.‬
‫סליחה.‬
‫אני מצטער.‬
‫טוב...‬
‫אני בטוח שהמשטרה חוקרת.‬
‫כדאי שניתן להם לעשות את עבודתם.‬
‫סבתך הייתה לוחמת.‬
‫ואני בטוח שזה זורם גם בדם שלך.‬
‫אבל אם תזדקק למשהו אי פעם,‬
‫כסף, סיוע, כל דבר,‬
‫בוא אליי.‬
‫זו לא צדקה.‬
‫זה חוב שאני חב לה.‬
‫אתה יודע, יש לך‬
‫יחסים קרובים עם המוות.‬
‫אבל דע שאין בכך קללה, אלא ברכה.‬
‫אלה יחסים שיקרבו אותך לחיים.‬
‫כפי שהתלמוד אומר לנו,‬
‫"לחיות טוב זו הנקמה הטובה ביותר."‬
‫אני מקווה שנתראה שוב.‬
‫15 ביוני 1977 - ראיתי את הצלקת שלו... אני משוכנעת ללא ספק שזה הוא.‬
‫5 בספטמבר 1941.‬
‫היה כאוס בגטו.‬
‫הם הכו את הנשים ההרות, הרגו את ילדינו,‬
‫חמסו את חיינו.‬
‫הם ניסו להרוג את מה שהיה תמצית חיינו,‬
‫כדי שנביט לשמים ולא נראה את אלוהים,‬
‫אלא נראה שום דבר.‬
‫לא כלום.‬
‫חיפשתי את בני משפחתי עד שראיתי אותם.‬
‫אמי, נורתה למוות בזרועות אבי.‬
‫בדיוק כשגם הוא זעק לשמים.‬
‫שום דבר! לא כלום!‬
‫ואז הוא הגיע.‬
‫שמו היה מאיר.‬
‫הוא הציל את חיי באותו הלילה.‬
‫לא ידעתי מה היה גרוע יותר.‬
‫לראות שהנאצים הרגו את אבי,‬
‫או לראות שהם הרגו את אלוהים.‬
‫אבל בפעם הראשונה בחיי‬
‫רציתי להרוג.‬
‫רציתי להרוג את כולם.‬
‫קייפ קנוורל פלורידה‬
‫- מרילו הנר. - בדיוק.‬
‫מרילו הנר זו התשובה הנכונה,‬
‫ותשע שלכם, אם תרצו.‬
‫- ניקח את תשע. - בסדר, קיבלתם.‬
‫המשחקים האולימפיים בשנת 1984 ייערכו בלוס אנג'לס.‬
‫המקלחת כמעט תוקנה, גברת פישר.‬
‫האם מדינות ברית המועצות יגיעו?‬
‫- כן או לא? משפחת דאוני? - כן.‬
‫הם מגיעים. אמנם כך.‬
‫מה עם הקלף הבא?‬
‫כן, יקירי. תשובה טובה.‬
‫לוקחים או מוותרים?‬
‫- לוקחים. - בסדר.‬
‫בדיוק.‬
‫תוסיפו לזה עשר,‬
‫ותנצחו במשחק ותזכו ב-2,500 דולר.‬
‫יש שוב מים חמים.‬
‫תודה, יקירי.‬
‫...בקלף הבא.‬
‫זריז כל כך.‬
‫קודם תעני על השאלה הזאת.‬
‫כבר ימים שקופא לי הטוסיק.‬
‫מוכנה?‬
‫הייתי דבוקה לטלוויזיה.‬
‫לא, תודה.‬
‫קדימה.‬
‫לכולנו מגיע משהו מתוק.‬
‫"הוא גדל והפך לנשיא."‬
‫- משפחת דאוני. - ג'ימי קרטר.‬
‫כן. ג'ימי קרטר.‬
‫ילדה טובה.‬
‫בסדר. הפרס הבא הוא עשר.‬
‫יש לכם 2,500 דולר במשחק.‬
‫- מה הקלף? - לוקחים.‬
‫יאצי!‬
‫תשעה מכל עשרה רופאי שיניים ממליצים,‬
‫אבל הכי חשוב, אימא מאשרת.‬
‫חיוך בוהק עם...‬
‫תגידו "צ'יז", ילדים.‬
‫צ'יז.‬
‫מציגים את פילטר הצלולוזה החדש.‬
‫נקי, רענן ומספק.‬
‫ועכשיו בדיוק בגודל הנכון.‬
‫מותק, להביא לך בירה?‬
‫לא!‬
‫הצילו!‬
‫ניו יורק‬
‫בול-בול-בול.‬
‫הברית החדשה‬
‫שלי גדול יותר.‬
‫מטה האף-בי-איי‬
‫חרא. מוריס המזדיינת חזרה.‬
‫תראו מי חזרה. מושיעת הקורבנות השחורים.‬
‫אדוני.‬
‫- מוריס. - אני יודעת שמוקדם,‬
‫אבל עקבתי אחרי קצה החוט.‬
‫הזונה בהלס קיצ'ן.‬
‫היא עבדה בזנות אצל מייקי טרטיולי,‬
‫- שומר הראש של ג'נובזי. - מוריס.‬
‫היא סיפרה לי שלטרטיולי יש בעיות במיטה, צ'ופצ'יק-רפויצ'יק,‬
‫וזה גרם לי לחשוב שהוא טיפוס חסר ביטחון, כן?‬
‫נראה לי שאם נפנה לטרטיולי, נוכל להעביר אותו אלינו בקלות.‬
‫מעולה, ואחרי שנעצור את ג'נובזי, תוכלי לגלות מי הרג את קנדי.‬
‫מוריס, את באף-בי-איי עשרה חודשים.‬
‫כבר 11 חודשים, אדוני.‬
‫אם הם יראו את ההצגה של הבלשית החובבת‬
‫יהיה לך עוד יותר קשה מעכשיו.‬
‫ואני רוצה חקירה משלי.‬
‫וזה לא יכול להיות קשה יותר מכפי שזה.‬
‫טוב.‬
‫את רוצה חקירה משלך, מוריס?‬
‫התקשרו מטמפה לגבי חקירה שאין להם כוח אדם בשבילה.‬
‫מדענית של נאס"א נמצאה מתה בביתה. קייפ קנוורל.‬
‫שלום ובהצלחה.‬
‫יש 15 משרדים אזוריים מכאן ועד פלורידה.‬
‫אתה פשוט רוצה להיפטר ממני.‬
‫אעלה לטיסה הבאה לשם.‬
‫מוריס, אם את משתוקקת לקרב ענקים בין טוב לרע,‬
‫לא תמצאי את זה פה.‬
‫אנחנו לא חיילים. אנחנו לא קדושים.‬
‫אנחנו סתם מנקים.‬
‫גורל העולם לא רובץ על כתפייך.‬
‫המשטרה הפיצה קלסתרון של החשוד‬
‫בשוד ורצח המחרידים בוושינגטון די.סי.‬
‫מצבו של הניצול היחיד, המשנה למזכיר המדינה, ביף סימפסון,‬
‫התייצב...‬
‫- ג'יין. - ג'יין. כן.‬
‫- ג'יין. - ג'יין.‬
‫- טרזן. - ללא ספק טרזן.‬
‫על מה אתם מקשקשים?‬
‫אנחנו מכריזים "ג'יין" אם נדמה לנו שה"שיח" של הכוסיות גזום,‬
‫ו"טרזן" אם נדמה לנו שהפושפוש שלה הוא ג'ונגל פרוע.‬
‫אתם מטומטמים.‬
‫לא יכולנו להשאיר אותך כלוא בבית כל היום.‬
‫אתה חייב לפחות לנסות להסיח את דעתך. מבין?‬
‫ויש מקום מתאים יותר מאשר פה, בחוף הציצים?‬
‫ראיתי את הבן זונה.‬
‫ראיתי אותו ולא עשיתי כלום. סתם עמדתי שם, לעזאזל.‬
‫לנבלה היה אקדח, בנאדם.‬
‫הוא היה הורג אותך.‬
‫זאת לא אשמתך.‬
‫המשטרה חוקרת. הם ימצאו אותו.‬
‫המשטרה לא תמצא כלום.‬
‫הם כבר שכחו מזה.‬
‫מה אתם רוצים?‬
‫"שדי הגיהינום". הם מנהלים את כל הרחובות מאצלנו ועד רחוב 112, לא?‬
‫לא קורה שום דבר ללא ידיעתם.‬
‫מה הנקודה?‬
‫אולי הם יודעים משהו.‬
‫אז מה? אתה מתכוון לצלצל בפעמון של שדי הגיהינום‬
‫כמו מוכרת קוסמטיקה ופשוט לשאול אותם?‬
‫כן, אתם באים איתי.‬
‫לא. אם הם יראו את התחת השמן שלי‬
‫הם יתלו אותי כמו חזירון.‬
‫אז ניקח איתנו הגנה.‬
‫- מה זה, לעזאזל? - מין חרב יהודית?‬
‫מה אתה חושב, דביל?‬
‫שאתה איזה צ'רלס ברונסון עכשיו?‬
‫אם תגיע עם זה אל שדי הגיהינום‬
‫הם ימולו אותך בפעם השנייה.‬
‫- באמת. - תשאיר את החרא הזה בבית.‬
‫בבקשה.‬
‫לכו להזדיין. אעשה את זה בעצמי.‬
‫- ג'ונה... -בחייך, ג'ונה.‬
‫עוד תיהרג.‬
‫צהריים טובים, רבותיי.‬
‫אני מחפשת את הבלש סומרס.‬
‫- תודה, גברת מולינסקי. - שם.‬
‫אם אזדקק למשהו, אדע איפה למצוא אותך.‬
‫אתה סומרס?‬
‫הסוכנת מוריס.‬
‫לעזאזל.‬
‫שאפט ופוקסי בראון.‬
‫אם נמשיך לפתור חקירות ביחד, עוד ייתנו לנו תכנית טלוויזיה.‬
‫תן לי לראות אותה.‬
‫גרטל פישר מחליקה באמבטיה‬
‫ואתם קוראים לאף-בי-איי בשביל מה, לצוד את מיסטר קלין?‬
‫זאת הגופה הראשונה שלך?‬
‫זה הרעיש כל הלילה.‬
‫צא לשאוף קצת אוויר.‬
‫נראה שהיא החליקה,‬
‫אבל הפתולוג אמר שלא הפצע בראש הרג אותה.‬
‫בסדר.‬
‫נראה כאילו שהיא נלכדה בפנים,‬
‫אבל לא הייתה שום נעילה.‬
‫מה את עושה?‬
‫בוא נראה.‬
‫היא הומתה בגז.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫מה יש לנו פה, בחור גדול?‬
‫אישה נורתה למוות לפני כמה לילות.‬
‫- ברחוב 73. - כן, אז מה?‬
‫פנתר ורוד מזדיין, הגעת לפה בשביל לנקום?‬
‫- זו הייתה סבתא שלי. - מה אמרת?‬
‫זו הייתה סבתא שלי.‬
‫אני יודע שלא קורה פה שום דבר ללא ידיעתכם.‬
‫ואני יודע שאף אחד מכם לא רוצח נשים זקנות.‬
‫אני פשוט רוצה שתבררו‬
‫איזה בן זונה עשה לה את זה ו...‬
‫תראו, אני מוכן לעשות אתכם עסק.‬
‫- לאט, בחור. - ברצינות.‬
‫בוא נראה.‬
‫תמורת כמה, אחי?‬
‫הכול.‬
‫אני רוצה שם מזוין.‬
‫- הי. בואו. - קדימה.‬
‫- תתחפף, בנאדם. - קדימה!‬
‫- משטרה. אל תזוזו. - חרא.‬
‫לעזאזל.‬
‫דיברתי שוב עם השרת.‬
‫הוא אמר שחברה בשם‬
‫"אברהם ובניו שרברבות" הגיעה אתמול.‬
‫העניין הוא שהבחורים שלי בדקו.‬
‫אין שום "אברהם ובניו שרברבות". בשום מקום.‬
‫לא קיימת.‬
‫למה בגז?‬
‫למה את מתכוונת?‬
‫אם מישהו רצה שהיא תמות,‬
‫למה לטרוח? הסיכון?‬
‫להקים חברת שרברבות מזויפת,‬
‫להזריק גז לצנרת.‬
‫הכול נראה תכליתי כל כך.‬
‫אישי כל כך.‬
‫צלצל לילדים שלה,‬
‫למשפחה, תבדוק אם היו לה אויבים,‬
‫אם הם יוכלו לחשוב על מישהו שירצה לפגוע בה.‬
‫אגש לנאס"א בבוקר, אראה מה הם יוכלו לספר לי.‬
‫פרק היד כמעט נפל לי.‬
‫האגודל דואג לחלק הקדמי.‬
‫האצבע והאמה דואגות לחלק האחורי,‬
‫כמו ירידה לספליט שבע ועשר.‬
‫כמו שאומרים במשרד,‬
‫"כמעט גמרתי עליה תוך כדי נאום."‬
‫מידה 43.‬
‫אנחנו סוגרים עוד דקה.‬
‫מידה 43.‬
‫אנחנו סוגרים.‬
‫מידה 43.‬
‫"את אימא שלי?"‬
‫אמרת משהו?‬
‫"אני לא אמך.‬
‫"אני כלבה",‬
‫אמרה הכלבה.‬
‫היית אמור להעביר את הצעת החוק.‬
‫מי אתה, לעזאזל?‬
‫וושינגטון פוסט? נשיונל ריוויו?‬
‫כן.‬
‫תקשיב טוב, פיטר פרקר דפוק.‬
‫יש שלושה דברים שקדושים לי,‬
‫ישו, כוס,‬
‫וערב אליפות ליגת "גרובי גאטרבול" בכדורת.‬
‫- ואם נדמה לך שא... - "את אימא שלי?"‬
‫הוא אוהב את הספר הזה.‬
‫דיק ג'וניור.‬
‫אשתך ישנה וראיתי שמנורת הלילה שלו דולקת.‬
‫"את אימא שלי?" הגוזל שאל את הפרה.‬
‫"איך אוכל להיות אימא שלך?‬
‫"אני פרה."‬
‫"את אימא שלי?‬
‫"לא. אני לא אימא שלך.‬
‫"אני זה שישסף את גרונך אם אבא שלך לא יצביע אחרת‬
‫"ויעשה מה ששילמנו לו לעשות."‬
‫דיק, הבחור הזה מטריד אותך?‬
‫אני מטריד אותך, דיק?‬
‫תקשיב, אוכל בתחת, אני לא יודע מי נדמה לך שאתה.‬
‫יש איזו בעיה?‬
‫לעזאזל!‬
‫אני יודע שהערב יישאר בינינו.‬
‫תוודא שגם הבחורים שלך יסתמו את הפה.‬
‫אחרת אדאג לסתום אותו בשבילם.‬
‫בבקשה, לא.‬
‫אנחנו... לא נדבר.‬
‫דיק ג'וניור שאל אם אני המפלצת מתחת למיטה שלו.‬
‫הוא אמר שהוא בטוח שיש מפלצת שחיה שם.‬
‫אבל כל פעם שנכנסת לבדוק מתחת למיטה או בארון,‬
‫לא הצלחת לראות אותה.‬
‫תגיד לי, חבר הקונגרס,‬
‫אתה רואה אותי עכשיו?‬
‫יזמות אופרמן מאיר אופרמן - יו"ר‬
‫מר אופרמן שילם את השחרור בערבות שלך, בן.‬
‫אלף מאתיים דולר.‬
‫אתה משוחרר, בינתיים.‬
‫הנהג שלו מחכה לך בחוץ.‬
‫לא הייתי שם כדי למכור.‬
‫אני יודע למה היית שם.‬
‫זה חייב להיפסק עכשיו,‬
‫לפני שתיפגע.‬
‫תשאיר לנו את עבודת הבילוש.‬
‫עבודת בילוש...‬
‫היא לזהות שהדפוס‬
‫של זירות הפשע של האנס המסתורי שלך‬
‫תואם במדויק למסלול של אוטובוס איי-35,‬
‫כך שברור שהוא מגיע בקו האוטובוס הזה לדירות של קורבנותיו.‬
‫עבודת בילוש‬
‫היא לגלות מי הרג את סבתא שלי.‬
‫אתם לא מבצעים עבודת בילוש.‬
‫כל מה שאתם עושים זה להתבטל,‬
‫לאונן יחד מול הקלסתרונים של בנו של סם.‬
‫לא אפריע לך בשפשופים.‬
‫מדהים.‬
‫הוא מצפה לך.‬
‫בחיי.‬
‫לא להאמין, אין לי מושג איך אתם עושים את זה.‬
‫דוק, זו יצירת מופת.‬
‫עבודה יפה.‬
‫"וימן ה' דג גדול‬
‫"לבלוע את יונה.‬
‫"ויתפלל יונה אל ה' אלוהיו ממעי הדגה.‬
‫"וה' שמע קולו."‬
‫כדאי שתקרא יותר בתורה.‬
‫זה ספר הקומיקס המקורי.‬
‫מה שלומך?‬
‫- טוב. - הפנים שלך עדיין נראות זוועה.‬
‫- כן, לפחות שלי יירפאו. - אתה... כן.‬
‫לא סיפרת לי שאתה עשיר כמו ברוס ויין.‬
‫טוב.‬
‫מה אתה עושה עם שדי הגיהינום? מה זה?‬
‫- בבקשה, נוכל... - זה נבון לדעתך?‬
‫אחזיר לך כל אגורה של השחרור בערבות...‬
‫אני לא רוצה את הכסף שלך.‬
‫- בבקשה. לא. - בלי עוד נאום.‬
‫אני מוחק את ההלוואה בשלמותה.‬
‫אני מבקש ממך רק את הריגוש‬
‫של לגבור על בור ועם הארץ בתורה‬
‫במשחק שחמט.‬
‫מה אתה אומר?‬
‫היה באושוויץ אסיר מפורסם מאוד‬
‫ששמו מרקוס רות'.‬
‫הבובי פישר של גרמניה.‬
‫ורצה הגורל‬
‫שאחד מהשומרים הנאצים,‬
‫סדיסט בשם היינץ ריכטר,‬
‫גם הוא שאף תמיד להיות שחקן שח דגול.‬
‫אבל במשך שנים הוא נוצח בטורנירים‬
‫בידי שחקן השחמט היהודי‬
‫שעכשיו היה האסיר שלו.‬
‫בוקר אחד במחנה הריכוז‬
‫ריכטר אסף את מרקוס ו-32 אנשים אחרים‬
‫והצעיד אותם לחורשה.‬
‫כל יום הובלו לאותה החורשה אסירים נוספים.‬
‫בוקר אחד‬
‫אחותה הצעירה של סבתך‬
‫נלקחה.‬
‫סבתך,‬
‫טיפשה ואמיצה,‬
‫הייתה נחושה להציל את חוה היקרה שלה.‬
‫אז התגנבנו אחריהם לחורשה האפלה.‬
‫ומה ראיתם?‬
‫בקרחת יער קטנה...‬
‫ריכטר הקים לוח שחמט אנושי.‬
‫על הריבועים האלה עמדו האסירים.‬
‫כל אחד מהם עם להב.‬
‫ריכטר פיקד על הכלים השחורים.‬
‫הוא כפה על מרקוס לשחק עם הלבנים.‬
‫רץ...‬
‫ל-ה3.‬
‫סליחה, חוה.‬
‫סופה של חוה היה לא טוב.‬
‫אחרי שבעה ימים של העינוי הזה‬
‫מרקוס רות' חטף להב.‬
‫הוא ניסה להרוג את היינץ ריכטר הברברי.‬
‫מרקוס כמובן נורה למוות,‬
‫אבל הצליח לצלק את ריכטר בצווארו‬
‫בצלקת בצורת איקס.‬
‫אבל מרקוס לא הפסיד מעולם אפילו במשחק אחד.‬
‫אפילו לא באחד.‬
‫אולי ננוחם בכך.‬
‫כמה שהייתי רוצה להרוג את בני הזונות האלה.‬
‫סבתך לא סיפרה לך אף פעם סיפורים כאלה?‬
‫מהעבר שלנו? לא?‬
‫אתם העשירים יכולים להרשות לעצמכם לחיות בעבר.‬
‫כל השאר יכולים להרשות לעצמם רק את ההווה.‬
‫העבר הוא כל מה שיש, ג'ונה.‬
‫והוא חוזר על עצמו שוב ושוב.‬
‫עם שחקנים חדשים בזמנים חדשים,‬
‫בתקווה לתוצאה שונה.‬
‫מט.‬
‫בשני מהלכים בלבד.‬
‫מה...‬
‫מה זה?‬
‫אני קורא לזה, "לכסח קשיש במשחק שלו".‬
‫אתה מה שנקרא "חרא קטן", לא?‬
‫- תרצה לשחק עוד... - טלפון בשבילך.‬
‫מלשכת ראש העיר.‬
‫רק דקה.‬
‫תמשיך בלעדיי.‬
‫כנראה תנצח גם בו.‬
‫טוב מאוד.‬
‫חתיכת מוזר.‬
‫לא מנומס...‬
‫- מה זה, לעזאזל? - ...להסתובב‬
‫בביתו של מישהו ללא הזמנה.‬
‫זה הוא? מצאת את המזדיין שעשה לה את זה?‬
‫עליך לעזוב.‬
‫מצאת אותו.‬
‫איך? המשטרה לא גילתה כלום.‬
‫נדמה לך שלמשטרה אכפת מאיזו יהודייה קשישה?‬
‫מי הוא?‬
‫לך הביתה. קרא בתלמוד.‬
‫לחיות טוב זו הנקמה הטובה ביותר.‬
‫- לא. - חזור הביתה.‬
‫- תגיד לי מי הוא. - מי אתה...‬
‫זכותי לדעת!‬
‫תגיד לי מיד!‬
‫מה אתה? איזה שמוק במסכה ובגלימה מהקומיקס שלך?‬
‫לא.‬
‫אתה נער.‬
‫אתה ילד‬
‫שלא הצליח לעשות כלום‬
‫כדי לעצור את הרוצח בביתו.‬
‫שלא עשה דבר כדי להציל את סבתו.‬
‫זה מי שאתה.‬
‫ג'ונה, עצור!‬
‫הי, אני...‬
‫אני רוצה מרק עוף עם אטריות ובירה.‬
‫...כי הם נפלו על הראש.‬
‫נכנסים בך חזיתית, וזאת הנקודה במשחק.‬
‫אני לא מבינה את הרעיון במשחק. כל הבחורים האלה רצים אחרי הכדור.‬
‫ג'ונה?‬
‫אז הם לא משחקים במשחק הנכון.‬
‫הי.‬
‫סליחה, מה זה?‬
‫הזמנתי מרק עוף.‬
‫כן, זה מרק עוף.‬
‫זה? זה לא מרק עוף. אני רוצה מרק עוף.‬
‫אני לא יודע מה להגיד, זה...‬
‫אני רוצה מרק עוף מזוין!‬
‫- מה הבעיה שלך? - אני רוצה את שלה.‬
‫אני רוצה את שלה.‬
‫אני רוצה אותה.‬
‫נאס"א‬
‫לא פגשנו מעולם אישה חביבה ממנה או מדענית מבריקה יותר.‬
‫גרטל הייתה גאונה שאין דומה לה.‬
‫לבנו מתעצב.‬
‫שמתם לב למשהו מוזר לפני מותה?‬
‫היא, אולי... התנהגה מוזר,‬
‫או באופן חשוד או הייתה מודאגת?‬
‫מישהו בעבודה הטריד אותה?‬
‫לא, היא הייתה לרוב בגפה.‬
‫בילתה את סופי השבוע במעבדה.‬
‫היא הייתה מכורה לעבודה.‬
‫מה בדיוק ד"ר פישר עשתה בשבילכם?‬
‫גרטל הייתה כימאית.‬
‫המחקר שלה פיתח את דלק הטילים שהביא את הבחורים שלנו לירח.‬
‫והיא החלה לעבוד בנאס"א ב-1948?‬
‫כן, ב-1948 או ב-1949.‬
‫אני זוכר כשהיא הגיעה, היא שרדה את המלחמה בגרמניה.‬
‫והנה היא,‬
‫חיה את החלום האמריקני.‬
‫ועל מה היא עבדה עכשיו?‬
‫ד"ר פישר עבדה על תמיסה כימית‬
‫שתעצים את הסבילות של האסטרונאוטים לכוח ג'י מ-16 ל-30.‬
‫עבודה תיאורטית מאוד.‬
‫זה הושלם ב-1954‬
‫כשג'ון סטאפ ספג כמעט 46 כוחות ג'י במבחני חיל האוויר האמריקני, לא?‬
‫אדוני, אני לא מראיינת אותך ל"רידר'ס דייג'סט".‬
‫זו חקירה של האף-בי-איי בנוגע למותה של אחת העובדות שלך.‬
‫אז אם תשקר לי שוב, אתלוש כל שערה‬
‫מהיער בחוטם שלך, עד שתגלה לי מה שאני רוצה לדעת.‬
‫הסוכנת מוריס, אם תרצי לדון במחקר המסווג של ד"ר פישר,‬
‫נעשה זאת בשמחה ברגע שנקבל צו.‬
‫ללא צו אין לנו יותר מה להוסיף.‬
‫איננו מגיבים לאיומים.‬
‫ובמיוחד לא מאיזו בחורה כמוך.‬
‫לווה אותה החוצה.‬
‫טוב. איזו בחורה כמוני.‬
‫לך להזדיין.‬
‫הקדשתי את כל חיי למדע.‬
‫חיפוש אחרי האמת.‬
‫האמת חשובה כיום יותר מתמיד.‬
‫מה אתה... איזו אמת?‬
‫את לא הראשונה ששואלת בנוגע לגרטל פישר.‬
‫תמצאי את הראשון,‬
‫ותמצאי מה שאת מחפשת.‬
‫חכה, על מה אתה מדבר?‬
‫הרוסים‬
‫נהגו לשלוח את הקוסמונאוטים שלהם לחלל עם רובה קצוץ קנה.‬
‫לא לצורך הגנה נגד חייזרים, לא משהו מגוחך כזה.‬
‫אלא למקרה שבשובם לכדור הארץ ינחתו רחוק ממקום הנחיתה המתוכנן‬
‫ויאלצו לצעוד מאות קילומטרים בטונדרה הסיבירית,‬
‫ויזדקקו להגנה נגד דובים וזאבים.‬
‫כשתנחתי, הסוכנת מוריס, ואת תנחתי,‬
‫לא תהיי בטונדרה,‬
‫אבל במקומך‬
‫גם אני הייתי נושא עליי הגנה.‬
‫כי במקום שאליו את הולכת‬
‫יהיו דובים‬
‫ויהיו זאבים.‬
‫בלון אדום, בלון אדום...‬
‫בלון אדום חנות צעצועים‬
‫בלון אדום‬
‫אולי יש להם.‬
‫תשאלי אותו.‬
‫אדוני, יש לך ברבי כוכבת במלאי?‬
‫אנחנו אמורים לקבל בשבוע הבא.‬
‫אשמור אחת במיוחד בשבילך, יקירתי.‬
‫אפשר לעזור לך, בן?‬
‫בן?‬
‫- אתה. - לא.‬
‫- אתה הרגת אותה. - בבקשה, קח את הכסף.‬
‫- אתה הרגת אותה. - קח מה שתרצה.‬
‫- אל תפגע בי. - אני יודע שזה אתה!‬
‫מה... על מה אתה מדבר?‬
‫- לא הרגתי... - אל תשקר לי.‬
‫לא, בבקשה. לא הרגתי אותה.‬
‫אני בטוח שראיתי אותך.‬
‫- פשוט קח את הכסף. - ראיתי אותך.‬
‫- ראיתי את המכונית שלך. - אין לי מכונית!‬
‫בבקשה, פשוט קח את הכסף.‬
‫בבקשה.‬
‫פשוט קח את הכסף.‬
‫ריכטר.‬
‫תמיד הכי טוב לשחק איתכם היהודים במשחקים שלנו.‬
‫אתה יודע למה?‬
‫כי אתם מבינים את המשמעות של לשחק על חייך.‬
‫הלוואי שיכולתי להשתעשע עם סבתך עוד שעות רבות.‬
‫חבל.‬
‫אבל...‬
‫עכשיו אתה תספר לי‬
‫מה שהיא סירבה לספר.‬
‫מניאק! חתיכת בן זונה.‬
‫למה היא חיפשה אותי?‬
‫חיפשה אותך... אין לי מושג על מה אתה מדבר...‬
‫בשביל מי היא עבדה?‬
‫המוסד? ויזנטל? הסובייטים?‬
‫אין לי מושג על מה אתה מדבר. לא!‬
‫היא לא עבדה בשביל אף אחד.‬
‫- איך היא מצאה אותי? - היא לא עבדה בשביל אף אחד.‬
‫אני אומר לך, אין לי מושג על מה אתה מדבר.‬
‫שחרר אותי, בבקשה.‬
‫מפלצת מזדיינת. אהרוג אותך.‬
‫לא תהרוג אותי.‬
‫אתם היהודים,‬
‫נדמה לכם שאתם יודעים להרוג, כי במשך עידנים טבחו בכם.‬
‫אבל לא הפרות הן שמנהלות את בית המטבחיים, נכון?‬
‫קדימה,‬
‫תעשה לי "מו", ילד.‬
‫מו.‬
‫עכשיו‬
‫תגיד לי מה שאני צריך לדעת,‬
‫או שעליי לכוון לך לעיניים?‬
‫אנחנו סגורים!‬
‫הצילו!‬
‫- אנחנו סגורים! - בבקשה, הצילו!‬
‫הצילו, בבקשה!‬
‫אני בא!‬
‫נאלצנו לסגור מוקדם היום.‬
‫אני צריכה מתנה מיוחדת לבתי.‬
‫תוכלי לקנות לקטנה שלך מתנה מיוחדת מחר.‬
‫הצילו!‬
‫- מישהו, הצילו! - נסה לפתוח אותה.‬
‫הצילו!‬
‫טעית לחשוב אותנו לרגלים,‬
‫כשבעצם כל העת היינו מלכים.‬
‫זה בשביל מרקוס.‬
‫וזה לחוה.‬
‫לרות.‬
‫מה קורה פה, לעזאזל?‬
‫טוב, סקובי-דו,‬
‫זו מפלצת אחת שאין צורך להסיר ממנה את המסכה.‬
‫חרא.‬
‫כן.‬
‫ג'ונה, הכול בסדר.‬
‫ג'ונה, תירגע. הכול בסדר. אני רואה את זה.‬
‫- הנה זה. - מי אתה?‬
‫- זה פה. - מי אתה, לעזאזל? סי-איי-איי?‬
‫- ג'ונה, פשוט תלחץ. - המוסד?‬
‫לא, אני עובד רק בשביל עצמי.‬
‫למרות שאני מניח שאני מייצג‬
‫שישה מיליון לקוחות.‬
‫למה הוא אמר שהיא הייתה בעקבותיו?‬
‫כי היא הייתה.‬
‫שנינו היינו.‬
‫התמונה שגנבת ממני?‬
‫סבתך צילמה אותה ביום לפני שמתה.‬
‫היא לא הניחה לנו לרדוף אחרי מישהו‬
‫ללא האימות שלה.‬
‫לרדוף?‬
‫לרדוף אחרי מי?‬
‫נאצים, ג'ונה.‬
‫אוסף מחורבנים,‬
‫נאצים בכירים מהמעלה הראשונה.‬
‫- נאצים? - כן.‬
‫המלחמה הסתיימה.‬
‫רק המתים חווים את סופה של המלחמה.‬
‫ניסיתי להרחיק אותך מזה.‬
‫סבתך רצתה להגן עליך מפני זה.‬
‫ממה?‬
‫מהמצוד, ג'ונה.‬
‫המצוד.‬
‫בוא, נלך.‬
‫מה זה מצוד, לעזאזל?‬
‫הברית החדשה מהדורת אות אדומה‬
‫בחדשות נוספות מבירת האומה,‬
‫חבר הקונגרס דיק מרשל שינה את עמדתו‬
‫ויצביע כעת לביטול הסנקציות כנגד מדינות אמריקה הדרומית,‬
‫מה שיאפשר להצעת החוק לעבור בקונגרס בדרך להצבעה בסנאט.‬
‫הישארו איתנו כאן בערוץ החדשות לכל העדכונים.‬
‫כאן לוגן קרופורד שמדווח.‬
‫כשלא מפרידים בין לבנים לצבעוניים,‬
‫הצבעוניים תמיד מכתימים.‬
‫פעלת היטב.‬
‫הקולונל רוצה לפגוש אותך.‬
‫אותי?‬
‫לפני שנה סבתך באה אליי בפאניקה.‬
‫לא ראינו זה את זה במשך 30 שנה.‬
‫בוקר אחד בשוק,‬
‫כך היא סיפרה לי,‬
‫היא הבחינה באדם שבחר מלונים.‬
‫היא זיהתה אותו כרופא נאצי מאושוויץ.‬
‫אדם שהיה עוקר כל שן מפיו של ילד,‬
‫סתם להנאתו.‬
‫ושם הוא עמד,‬
‫אדם חופשי באמריקה.‬
‫הוא היה רופא ילדים‬
‫בלונג איילנד במשך עשרות שנים.‬
‫רות גילתה את אחותו, כימאית נאצית.‬
‫גם היא ברחה לפה.‬
‫מפני שהאמנו ששני היצורים המתועבים האלה חיים בקרבנו,‬
‫סברנו שייתכן וישנם פה נוספים.‬
‫סיפרתם לרשויות?‬
‫ניסינו, אבל...‬
‫פנינו דרך כל הערוצים המקובלים, אז...‬
‫רשויות אכיפת החוק, בתי המשפט, רשות ההגירה והאזרחות.‬
‫אבל אם מתוך חוסר יכולת, בערות או עוינות,‬
‫לעגו לנו.‬
‫לא האמינו לנו.‬
‫אז הצגתי את העניין בפני הסנאטורים שהכרתי,‬
‫חברי הקונגרס שסייעתי לבחירתם,‬
‫אבל הם התעלמו ממני.‬
‫אף אחד לא רוצה לסכן את המוניטין שלו‬
‫בחקירת רוצחי יהודים.‬
‫וכשלא נותר לי למי לפנות,‬
‫נשבענו שבועה.‬
‫נמצא את הפושעים האלה בעצמנו,‬
‫ונביא צדק אלוהי אל סף דלתם.‬
‫כלומר לרצוח אותם?‬
‫לרצוח?‬
‫לא, ג'ונה.‬
‫זה לא רצח.‬
‫עוד אפילו לפני שיהודים היו קיימים,‬
‫שנאה וטבח חיכו לנו‬
‫במשך אלפי שנים.‬
‫ממצדה ועד מינכן טבחו בנו.‬
‫פרעונים ואפיפיורים,‬
‫נסיכים ורצון העם‬
‫קראו לשפוך את דמנו.‬
‫ועכשיו?‬
‫שרדנו את המלחמה,‬
‫שרדנו את ההשמדה ההמונית ביותר בהיסטוריה המודרנית,‬
‫וחזרנו הביתה כדי לגלות‬
‫שהאנשים שעשו לנו את זה‬
‫הם שכנינו.‬
‫אז תגיד לי,‬
‫מה עלינו לעשות?‬
‫ללחוץ ידיים?‬
‫להעלים עין?‬
‫לשכוח?‬
‫לא.‬
‫הכישרון הגדול ביותר של העם היהודי‬
‫היא יכולתנו.‬
‫יכולתנו לזכור.‬
‫ובשל הזיכרון שלנו‬
‫אנחנו יודעים שזו הישרדות.‬
‫זה לא רצח.‬
‫זו מצווה.‬
‫האיש מהשוק‬
‫היה הראשון שלנו.‬
‫היינץ הוא מספר שבע.‬
‫אנחנו ממספרים את ההריגות שלנו.‬
‫עין תחת עין.‬
‫ג'ונה, זה לא מפני שזה רצוננו,‬
‫אלא מפני שאין לנו ברירה.‬
‫עלינו להחדיר פחד,‬
‫לשלוח מסר.‬
‫לתת להם לדעת,‬
‫לא שוב.‬
‫לא עוד.‬
‫לא עוד, ג'ונה.‬
‫להשכים להורגם.‬
‫חפירות חשפו קבר המוני נאצי‬
‫הזאב וילהלם צוכס‬
‫מי זה? "הזאב".‬
‫הוא רופא נאצי מאושוויץ.‬
‫המפלצת מהסיפור שלי.‬
‫הוא עדיין רודף אותי עד היום.‬
‫התלמוד טועה.‬
‫לחיות טוב זו לא הנקמה הטובה ביותר.‬
‫אתה יודע מהי הנקמה הטובה ביותר?‬
‫נקמה.‬
‫אני רוצה להצטרף.‬
‫סבתך הגנה עליך מכל זה.‬
‫היא סיכנה את חייה כדי שאתה תוכל לחיות את חייך.‬
‫היא מתה בגללי.‬
‫ואתחרט על זה עד סוף חיי.‬
‫אני חייב לעשות את זה.‬
‫לא אוכל להתיר זאת.‬
‫לא, זו זכותי. הבחירה שלי.‬
‫אני מצאתי אותו.‬
‫אני.‬
‫מצאת מה שאני לא הצלחתי.‬
‫מצאת‬
‫מה שאני לא הצלחתי.‬
‫סבתך אמרה, "ראש מבריק,‬
‫"מתנה מאלוהים."‬
‫אבל אתה הלכת בעקבותיה היום.‬
‫אחזת בפגיון שלה.‬
‫ביצעת את עבודתה.‬
‫סבתך רצתה להגן עליך מפני המצוד.‬
‫אבל נראה‬
‫שלא נוכל להגן על המצוד מפניך.‬
‫אני מתגעגע אליה.‬
‫- אני מתגעגע אליה כל כך. - זה בסדר.‬
‫גם אני מתגעגע אליה.‬
‫מה זה?‬
‫לא חשבת שרות ואני יכולנו לעשות זאת לבדנו, נכון?‬
‫כולכם זוכרים את ג'ונה.‬
‫בואו נמלא עכשיו את הכוסות.‬
‫אז ניקח איתנו הגנה.‬
‫מה זה, לעזאזל? מין חרב יהודית?‬
‫נרים כוסית לכבוד חיסול טרי.‬
‫אז היית צריך לשכור שמרטפית דפוקה.‬
‫לא אעבוד שוב עד מאוחר בשביל החרא הזה.‬
‫זה לוני פלאש המזדיין.‬
‫תסתמי את ג'ורת הגפילטע פיש המצחינה שלך.‬
‫עכשיו כשרות איננה, מישהו היה צריך להשגיח עליך.‬
‫לרות.‬
‫מצפים לנו משפטים,‬
‫רשימה גדלה והולכת של שרצים,‬
‫אז...‬
‫בואו ניגש לבישול החארות הנאציים האלה.‬
‫ציידים‬
‫אדוני הקולונל?‬
‫גברתי הקולונל.‬
‫ציפית לגבר, לא?‬
‫אוי ואבוי, אני גברת.‬
‫היו לנו חיילים טובים רבים במשך השנים,‬
‫אבל עקבנו אחריך מאז סקוקי, ילד,‬
‫ואתה בדרך לגדולה אמיתית.‬
‫חבר הקונגרס העביר את הצעת החוק.‬
‫התמיסה תהיה בקרוב בדרכה מאמריקה הדרומית.‬
‫נהדר, קולונל.‬
‫אני מאמינה שאתה מוכן להרבה יותר, בן.‬
‫יש לי משימה נוספת בשבילך.‬
‫שניים מאנשינו נרצחו...‬
‫בנסיבות מסתוריות בחודש האחרון לבדו.‬
‫חייבים למצוא את מי שאחראי לכך ולטפל בו.‬
‫אבקש ממך לפתור את התעלומה הקטנה הזו.‬
‫בוודאי, גברתי.‬
‫אנחנו עומדים בפתחה של המלחמה הסופית.‬
‫ואמריקה כולה, העולם כולו,‬
‫יוכנעו.‬
‫זה מתחיל עכשיו.‬
‫מה מתחיל עכשיו?‬
‫הרייך הרביעי.‬