Folk förändras på ett av två sätt.
Med tiden, medan livet tär på en,
eller allt på en gång för att nåt stort tvingar förändringen på en.
Förlust kan göra det,
smärta, trauma, kärlek…
Stora saker.
Jag har förändrats ofta.
Jag har blivit bra på det.
Ni är väl okej?
Inte känslomässigt ärrade bortom räddning?
Jag vill inte vara så bra på trauma.
Jag vill inte att mina barn ska veta hur det känns.
Ginny!
Herregud.
Max.
Jag är så ledsen.
Mår du bra? Vilken fas är vi i? Gråter vi? Spyr vi?
Det har varit hemskt.
Jag vet inte, det har varit ett intensivt dygn.
Jag vet.
Jag är så ledsen. Jag fattade inte när Sophie dumpade dig.
-Det är det värsta. -Det är det värsta.
-Jag vet inte vad jag gjorde. -Du gjorde ingenting.
Jag vet, antar jag.
Jag hatar män.
Bli gay. Gay är kul.
Män är dumma.
Hur mår du?
Så uppenbarligen hemskt.
-Kom igen, vi har engelska. -Nej.
-Vi måste gå. -Jag vet.
-Älskar dig. -Hej då.
MEDDELANDE
DU ÄR SNYGG I DAG
-Vad? -Okej, jag måste berätta för nån.
Jag kan inte berätta för Ginny. Hon är dumpad.
Och inte Marcus, för han är galen nu.
Jag kysste Silver,
och hennes läppar är så mjuka att du inte kan förstå.
Och vi har messat.
Har Marcus och Ginny gjort slut?
Ja. Han gjorde slut med henne.
Idiot.
Vad fin du är. Är det för Silver?
Ja.
Ja. Ja, det är det.
Okej.
-Ni kommer väl i kväll? -Det är klart att vi gör.
Min kusin Brett köpte ett 30-pack och en flaska vodka.
Du är utom kontroll, mannen.
Jag är utom kontroll. Du är utom kontroll.
Jag känner för att bli konstigt packad.
Ni ska bli lite oroliga.
Oroa dig inte, det är vi redan.
Det är i stort sett Romeo och Julia.
Det är mycket grejer.
Har inte ni gjort slut?
Du verkar vara en social kille som älskar att festa.
Vill du följa med till Brodie?
Okej, allihop. Lugna er nu.
Var tysta.
Sätt er och ta fram era böcker.
Okej, så vi åker tillbaka till Verona,
Romeo och Julia.
Nu pratar vi om teman.
Inte memes, teman. Så…
Hej, älskling.
Är inte Zach i skolan i dag?
Hej, gubben. Hur mår du?
Gil, jag tror verkligen inte…
-Kan vi prata, Austin? -Gil.
Förlåt.
Jag var så arg igår,
och jag skulle aldrig skada dig eller din mamma, eller hur?
Jag vill inte prata med dig.
Okej, du bara… Du behöver lite tid.
Jag fattar. Det var mycket.
Vi pratar snart, okej?
Du kan inte hålla honom från mig. Jag har rättigheter.
Jag gör ingenting. Han är upprörd.
Då får du prata med honom eller nåt.
Annars gör jag ditt liv till ett helvete.
Har du ett vapen?
Janie hade det. Varför inte jag?
Du är ingen mördare.
Du tänker inte döda Austins pappa.
Så lätt blir du inte av med mig. Du får dras med mig, G.
Varsågod, Max.
-Sophie. -Tack.
Akta dig, Joe.
I morgon blir det intensivt.
Småföretagarlördagar.
Varför ser du så dyster ut?
-Är det inte bra att vi får fullt upp? -Jo, det är jättebra.
Det är en bra idé.
Det är Georgia, eller hur?
Hon bara tänker på allt.
Visste du inte det?
Visste du inte att hon tänker på precis allt?
Jösses.
Och varför är du så dyster?
Marcus och jag gjorde slut.
Vad tråkigt.
Jag känner mig bara bortkastad.
Hör på, att bli avvisad suger,
men det reflekterar inte oss, eller hur?
Det är livet. Det är tajming.
Sånt händer.
Vänta, oss?
Vem avvisade dig?
Nej.
Va?
Vad?
Du var så bra i Wellington…
-Visst var jag? -Ja.
Där är hon, min favoritegoist.
Jag har saknat dig.
Ja.
Jag ville ringa dig och berätta saker.
Det kan du fortfarande.
Verkligen?
Det kändes inte som att du ville det.
För att du sa att du inte ville det.
Jag vet, jag var lite hård.
Det var bara svårt för mig
att träffa dig och prata med dig.
Det var lättare att inte göra det.
Var det svårt för dig?
-På riktigt? -Ja, Max, uppenbarligen.
Ja, det var det.
Förlåt att jag gillar att det var svårt för dig. Det gör jag.
Lid.
Okej.
Hur går det med Josh?
Vi har gjort slut.
Vad?
Vad tråkigt.
Varför ville du ta en kaffe, Sophie?
Jag sa ju det.
Jag saknar dig.
Okej.
Men jag börjar komma över dig
och det känns konstigt att du gör så här.
Har du känslor för mig?
Jag håller med om varför vi gjorde slut,
men jag vet inte, vi kan nog vara vänner.
Nej.
Nej, jag kan inte vara din vän.
Jag såg dig med nån annan och jag blev galen, Sophie.
Jag tycker att det är häftigt att du är på den platsen,
men jag är inte det. Det blir smärtsamt.
Och jag gillar verkligen nån annan nu,
så nej, vi kan inte vara vänner än.
Jag är ledsen.
Om det betyder nåt, är du fortfarande snygg.
Om ni inte gillar ziti-gratäng kan ni säga det.
Vad är det?
-Inget. -Inget.
Ser ni fram emot bröllopet?
-Ja. -Ja.
Gör er mamma det? Mår hon bra?
Ja, jag tror det.
Okej, nåt är på gång. Jag känner er för väl. Vad är det?
Jag har gjort slut med Marcus.
Eller han har gjort slut med mig.
Jag är ledsen, gumman.
Jag gillade inte Marcus.
Du får gilla honom. Han är inte elak.
Det gör jag inte.
Tack, Austin.
Du, kom hit.
Behöver du en kram?
Jag är ledsen att du går igenom det här.
Det tar bara tid.
Jag trodde det var äkta.
Bara för att det tog slut kan det ändå ha varit äkta.
De första hjärtesorgerna gör särskilt ont.
Vem var din första hjärtesorg?
Ja, just det.
Nej, det är okej. Allt blev bra.
Jag trodde inte att jag skulle slå mig ner i Boston,
men det har varit riktigt bra.
Verkligen? Menar du Simone?
Jag menar dig. Och dig.
Men ja, Simone är också bra.
Hon hade en intressant idé.
Du kan ta en collegeförberedande kurs
eftersom du hoppade av engelskan.
Jag träffade din lärare.
Är du arg att jag hoppade av?
Nej, tvärtom.
Men jag gillar inte att du ska straffas.
Det sa Marcus också.
Vi lyssnar inte på Marcus. Vi lyssnar på pappa.
Det finns massor av alternativ i Boston och kurser som skulle utmana dig.
Jag betalar gärna.
Verkligen?
Då behöver jag inte ha lektion med Marcus.
Vi jobbar på att klara Bechdeltestet senare.
Ni är lättskrämda.
Har du hört talas om Lake Powell?
Lake Powell?
Det är en enorm konstgjord sjö.
Eftersom den är i en krater
är alla solnedgångar otroligt orangea och rosa,
och folk bor på husbåtar.
Är inte det coolt?
Jo, jag antar det.
Ginny?
Hallå.
Jag är här för att kidnappa dig och muntra upp dig.
-Hej, Max. -Hej.
Du borde nog inte gifta dig. Det är väldigt okänsligt mot Ginny.
Jag ska tänka på saken.
-Tack. -Nån borde hitta lycka.
Kom igen, Abby och Norah är redan hos Abby och förfestar.
Vi måste klä upp dig. Vi ska ha kul i kväll.
Förfestar? Hallå?
Ja, med Coca-Cola och Sprite.
Jag vill inte gå. Jag vill försvinna in i min säng.
Jag vet att du är ledsen.
Det kommer att suga i några veckor eller månader.
Och jag vet att du vill stalka honom på Instagram.
Han har inte Instagram.
Självklart inte. Han är så konstnärlig.
-Skoja inte om det. -Jag gillar det med honom.
Såklart du gör.
Mjau.
Mamma, det var ingen dum high school-grej.
Det var äkta.
Han fanns där för mig.
Han fick mig att känna mig trygg.
Fick han dig att känna dig trygg?
Jag önskar att jag visste varför han gör det här.
Ibland blir han sån här.
Hur då?
Som om han är deprimerad.
Han har såna episoder. Det har hänt förut.
Vi är faktiskt oroliga.
Mina föräldrar sätter in hans medicin igen.
Säg inte det till nån, för det är lite privat.
Jag lovar att det inte har med dig att göra.
-Jag visste inte att det var så illa. -Jo.
Så var inte så hård mot honom.
Om det är sant låter det som om han inte behöver en flickvän.
Utan en vän.
Ja. Han har väldigt få vänner.
Han är min bästa vän.
Jag ska inte dölja att det gjorde ont, för det gjorde det.
Samma här, ärligt talat.
Okej, kom igen. Jag har din söta outfit. Nu går vi.
Nu ska vi klä på dig och gå.
-Hej då, Georgia. -Ha det så kul.
GEORGIA MILLER 100 000 DOLLAR
Inte mer, det räcker.
Blir det bättre?
Ja, det blir det faktiskt.
Det brukade kännas som om jag kvävdes av rökinhalation
varje gång Sophies namn nämndes.
Sen tog jag en kaffe med henne och jag blev knappt påverkad.
-Vänta. Va? -Va?
Tog du en kaffe med Sophie?
Ja, de var på Blue Farm.
Dumma, Max.
-Nej. -Nej!
Nej, det var inte så. Det var…
Jag vet faktiskt inte.
Okej. Varför hamnade det inte i gruppchatten?
För jag visste att ni skulle bli arga.
Dessutom är jag över Sophie. Jag gillar Silver nu.
Tack och lov.
Jag förstår inte varför du skulle dricka kaffe med henne då.
Jag vet inte, ex är irriterande,
eftersom de fortfarande lever efter att de gjort slut.
Vet du vad som suger mest?
Jag var faktiskt glad.
Jag kände mig lycklig.
Det var kortvarigt.
Jag saknar det.
Vad är lycka?
Ingen aning.
Kom igen, hör ni. Det börjar bli mörkt.
Norah är den enda jag känner som är lycklig.
Vi kanske borde göra som Norah gör.
-Vad ska det betyda? -Vad ska det betyda?
-Nej. -Nej.
Nej!
-Abigail! -Abigail!
-Herregud. -Herregud.
-Nej. -Nej.
-Lägg av! -Lägg av!
Jag är så glad att jag träffade er.
Det här är trevligt.
Vi har flyttat så mycket och det är…
Ginny?
Det hände nåt i din vackra hjärna.
Lake Powell.
Okej.
-Press. -Jag tror att det var Press.
-Det tar tid. -Jag sabbar det.
-På golvet. -Golvet.
-Vad är det? -Vad var det?
Armbågar på knä.
-Armbågar på knä. Precis som… -Jag är redan där.
Hej, Marcus.
Är Ginny här?
Nej, hon är inte här.
Vill du ha en öl?
Jag hörde att du och Ginny gjorde slut.
Japp.
Varför?
Jag är en skitstövel.
Okej.
Var det din anledning?
Hon är fenomenal.
Ja, det är hon.
Hon älskar verkligen dig,
så du kan inte vara så illa.
Du får gärna slå mig i ansiktet igen.
-Väldigt hårt. -Ja.
Jag fattar.
Uppbrott suger.
Du skrev åtminstone inte en låt om det.
Tack, kompis.
Skit också.
Det är skit.
Skit.
Världen har i alla fall bara ett decennium kvar. Det är en tröst.
Jaså?
-Drick. -Herregud! Hej.
Drick, allihop.
Damer. De kanske kan spela.
-Vad gör du här? -Jag vet inte.
Jag gillar inte ens dina vänner.
-Oj. Okej. -Okej, du är full.
Jag vet det för jag är också full.
Jag letade efter Ginny.
Ja.
-Vi måste nog åka hem. -Nej.
-Jo. Ja. -Verkligen?
Jag tror att det är viktigt.
-Förlåt. -Sakta ner lite.
-Tillbaka. -Vem var det?
Vad?
Det var fint.
Att du gjorde så.
Det är svårt att vara vänner med dem.
Att vara den tidigare.
Ja, jag fattar.
Det vet jag.
Okej, valben.
Påminn mig inte att du är du, okej?
Norah. Kan du slappna av?
Nej! Jösses. Abby.
-Okej, gör inte det här. -Nej, Abby!
Press? Abby.
Sluta säga namn.
Det har varit svårt och du har haft ett tufft år, men…
Ja, det har varit tufft.
Det har varit ett tufft år, Norah, för du hjälpte till att göra det tufft.
Du pratade inte med mig på veckor
för att Max blev en maktgalning.
Och du gick bara med på allt.
-Jag trodde att vi var över det. -Det är vi inte!
Jag är också din vän.
Vad i helvete var det?
Förlåt.
Det är okej.
Min pappa har en flickvän.
Jag vet.
Mamma sa det. Hon hörde det från din mamma.
-Jag är ledsen. -Nej, det är lugnt.
Det måste inte alltid vara lugnt, Abigail.
Jag hatar att bråka med dig.
Jag hade hellre bråkat med Jordan. Se på honom.
Han är så dum.
Ja, killar är meningslösa.
Jag vet att det är svårt.
Men jag älskar dig.
Och jag är din vän,
och du kan berätta när saker händer.
Okej, nån är på gott humör.
Lite.
-Hur mår du? -Bra.
-Vad bra. -Är de för fulla?
Åh, gud.
Vad?
Inget.
Hej, du har ringt The Mount. Kan jag hjälpa dig?
Hej. Jag ringer för att kolla detaljerna
om Randolph-Miller-bröllopet.
Jag är ledsen, men det bröllopet är inställt.
Va?
Ja, bruden ringde och avbokade.
Det kan inte stämma.
Låt mig dubbelkolla.
Jo, jag har det här. Hon ringde och…
Han äter medicin igen och träffar sin terapeut,
och jag vet inte vad jag kan göra mer.
Du gör allt du kan, okej?
Att vara mamma är ganska svårt.
Väldigt svårt.
Jag vet inte vad jag gör heller.
Man måste bara följa sin magkänsla.
Eller hur?
Vi pratar om ditt bröllop, okej?
Det ska bli kul att se din klänning.
Den är säkert axelbandslös. Du är en sån tjej.
Jag älskar att bo mittemot dig.
Du är en bra vän.
Okej, sentimental brud.
Det trodde jag inte om dig.
Jag har inte många människor i mitt liv förutom mina barn,
och du har varit en av de bästa överraskningarna med att flytta hit.
Tack.
Barnen är tillbaka.
Hej, Max, Marcus, kom och hälsa på Georgia.
Nej, mamma. Vi är rätt trötta.
Kom in hit nu.
Hej.
Har ni druckit?
-Nej. -Jag är nykter som en domare.
Ärligt talat, mamma, kan jag behöva en drink.
Du ska inte dricka när du äter medicin, Marcus.
Hon vet.
-På nåt sätt vet hon. -Jag vet inte.
Vad är det för fel på er?
Gå upp till era rum nu.
-Okej. -Elakt.
Det blir ett familjemöte om det här!
-God natt. -Inte god natt, fröken.
Men för guds sk…
Såg jag inte dig gå upp?
Jag tog fönstret.
Jag ville bara fråga…
Hur mår hon?
Försök inte klättra på nåt annat. Då dör du.
Jag höll henne inte tillbaka.
Jag lovade att inte göra det.
Jag var lite hård mot dig. Förlåt.
Du gjorde mycket för min dotter.
Hon vet hur det är att bli älskad av en man som…
En pojke.
Som får henne att känna sig trygg.
Det är enormt,
att känna sig trygg.
Jag är glad att du gav henne det. Tack.
Du är en bra kille.
Okej.
Ja.
Det var så lite.
Jag förstår varför.
Det är ädelt…
…att släppa nån som älskar dig om du bara sårar dem.
Ta hand om dig, Marcus.
Dina föräldrar älskar dig mycket.
Var snäll mot dem, okej?
Godnatt, Georgia.
Godnatt, Marcus.
Oroa dig inte.
Jag berättar inte din hemlighet.
Min vadå?
Du är hemma tidigt.
Varför avbokade du The Mount?
Du gör alltid så här.
Du bryter upp och flyr när det blir svårt.
Men jag fattar inte.
Du är lycklig här, du är hemmastadd. Det är allt du har velat.
-Varför vill du lämna? -Du förstår inte.
-Berätta, då. -Ginny.
Kom igen, mamma, vad det än är, så är det bara du och jag.
Du var här häromkvällen. Det är ett kulhål i väggen.
Din bror sköt sin pappa.
Det är dags att sticka. Vi måste dra.
Det var hemskt.
Gil är hemsk.
Men vi kan hitta ett sätt att hantera Gil.
Vi måste inte sticka.
-Älskar du inte Paul? -Självklart älskar jag honom.
Därför måste vi åka. Vi måste skydda honom.
Det handlar inte om att skydda Paul, utan om att skydda Georgia.
Du är rädd, och när du är rädd, flyr du.
Så, mamma, berätta vad det är du är rädd för.
Tror du inte att jag vet att det här är vad jag alltid har velat?
Jag hör inte hemma här, okej?
Va?
Jag är en bluff. Jag är en bedragare. Jag är falsk.
Jag är skadad, går inte att älska, en husvagnstonårsmamma och mördare.
Och förresten,
tack för att du berättade för ditt 16-åriga ex om min hemlighet.
Du har rätt. Vi är trygga här.
Jag är inte normal.
Jag hör inte hemma.
Och jag är ledsen, hjärtat,
men jag kan inte gifta mig med honom. Jag kan inte.
Jag kommer att dra ner honom.
Mamma, Paul älskar dig.
Jag sa ju att kärlek inte räcker.
Varför tycker du inte att du förtjänar lycka?
Jag litar inte på lycka.
Det är skillnad.
Han hade inte velat gifta sig om han vetat allt.
Berätta, då.
Va?
Du har gått igenom hemska saker,
saker som jag aldrig kommer att förstå,
för att du skyddade mig.
Du tror att du inte förtjänar det här, men du har fel.
Du är smartare än nån annan,
du lärde mig att vara stark.
Berätta för Paul om ditt förflutna, berätta om Gil,
berätta allt.
-Allt? -Nej, såklart inte allt.
Du hör hemma här, mamma…
…och du älskar Paul.
Tänk om han inte vill ha mig.
Jag har hört att solnedgångarna i Utah är vackra.
Snälla, prata inte förrän jag är klar.
Det här blir inte kul.
Du vet hur du alltid säger att du vill att vi ska vara ett team,
att jag ska vara ärlig
och att du känner att jag håller tillbaka?
Okej, var försiktig med vad du önskar dig.
Nej, det är inte läge för skämt. Förlåt, jag är väldigt nervös.
Jag ville så gärna vara den du trodde att jag var,
men jag är inte den personen.
Och du förtjänar att veta vem du gifter dig med, så…
Jag är anledningen till att Gil hamnade i fängelse.
Jag satte dit honom.
För att vara rättvis, förskingrade han redan,
men jag fick honom gripen
för att bli av med honom, för han var ett misshandlande svin.
Skadade han dig?
Det var jag som öppnade kreditkorten i Ginny och Austins namn
och använde för att överleva med pengarna jag stal och satte dit honom för.
Så i princip har jag varit en lurendrejare och kriminell i hela mitt liv,
inklusive i Wellsbury.
Ja, så Cynthia hade rätt. Jag stal från jobbet.
Ja, men jag satte tillbaka allt.
Men jag gjorde det, för det är den jag är.
Finns det något mer?
Ja. Ja, det finns mer.
Varför inte satsa allt?
Jag klandrar terapin.
Vad finns det mer för hälsosam kommunikation?
Åh, den här är rolig.
Kennys exfru bestred testamentet, och Nicks pojkvän Jesse
är en privatdetektiv hon anlitade för att spåra mig och dra ner mig.
Låt se, vad har vi mer?
Jag har suttit i fängelse förut.
Jag förlorade vårdnaden om Ginny.
Jag var med i ett motorcykelgäng. Jag har snattat.
Och några andra saker, men det är under samma teman.
Är det varmt här inne? För jag är väldigt varm.
Varför visste jag inte om det här förrän nu?
För du är bokstavligen
riddaren i glänsande rustning som jag har drömt om
sen jag var liten.
Men Askungen får prinsen och det lyckliga slutet,
och jag är ingen Askungen.
Det kommer mer.
Finns det mer?
Gil är arg att jag satte honom i fängelse och vill ha pengar.
Dina pengar. Din familjs pengar.
Min familjs pengar? Gil?
Han har hotat mig,
och han vill utpressa mig när vi är gifta,
annars berättar han allt jag just berättade,
som vem jag egentligen är och hur hemsk jag är.
Och häromkvällen började han knuffa mig,
barnen var här och Austin försökte försvara mig.
Men han hittade ett av vapnen jag hade gömt,
för jag ljög om att bara ha en pistol,
och Austin sköt Gil i armen.
Jag förstår att du är arg.
Arg?
Jag förväntar mig inte nåt giftermål.
Jag klandrar dig inte,
men det var för bra.
Allt jag ville ha fanns där, och du erbjöd mig det,
och jag tog det, och jag är så ledsen.
Jag måste härifrån.
Jag måste…
Öppna dörren!
Georgia! Jag ska döda dig! Jag vet att det var du.
De har tagit alla mina konton och gått igenom min historik!
Jag åker i fängelse!
Georgia!
Öppna dörren!
Jag är rätt full.
Förlåt.
Jag såg det inte.
Vadå?
Det handlar inte om mig.
Jag fattade inte för att jag
var upptagen med min egen skit.
Jag bagatelliserar inte min skit,
för den har varit galen.
Om du visste hälften av skiten som har pågått…
Är det ditt sätt att inte prata om dig?
Du var där för mig när jag behövde dig,
och sen var du inte där längre, och jag kände det.
Och sen hörde jag dig säga till Max att du inte ville vara med mig.
Och jag bara…
…blev sårad…
…och trodde att det var jag.
Det var det inte.
Du behövde att jag var där för dig.
Jag är inte arg på dig.
Jag är ingenting.
Du älskar mig.
-Ja. -Jag älskar dig också.
-Det vill jag inte. -Jag vet.
Men jag hörde mamma berätta en massa skit för Paul,
och jag vet inte hur det kommer att sluta.
Men jag vill att du ska veta att jag är här för dig,
för allt ditt fula. Jag bryr mig inte, jag är här.
Var inte det.
Okej, jag glömmer bort varför jag kom,
så jag ska bara…
-Du ska bara… -Vad?
Tyst. Vänd dig om. Tack.
Även om vi inte är tillsammans, kan jag vara din vän.
Jag kan vara din kompis, mannen.
Okej, mannen.
-Jag vet inte, mannen. -Jag vet ingenting, mannen.
Låt oss glömma allt konstigt
och ta våra brädor, ta vågorna.
Allt är logiskt på vattnet, mannen.
Alltså, mannen,
när man blir utspottad… Man blir så urholkad.
Man slår i brädan och bara…
Man blir så urholkad.
Jag har det väldigt jobbigt.
Har du hört nåt?
Det är Paul.
Han vill att jag träffar honom på kontoret.
På kontoret?
Det är konstigt.
Är det ett bra tecken?
Han kan lika gärna vänta med polisen för att jag stal
och inte vilja göra det inför er.
Ja, vi kanske borde åka. Packa bilen.
Nej.
Jag måste träffa honom. Jag måste gå.
Jag är skyldig honom det.
Georgia, det här är min advokat, Perry Nolan.
Ska de gripa mig?
Sätt dig, Georgia.
Georgia?
Paul?
Vad är det som händer?
Gil, jag bad dig komma hit för att berätta att det du har gjort
har övergått till trakasserier.
Du skojar väl?
Du vet inte hälften av allt.
Tro mig, Georgia har berättat allt.
Här är några fakta till dig.
Du är en dömd brottsling.
Ett samtal från mig till din övervakare och du åker in igen.
Det kan du inte. Jag struntar i vem du är.
Jag ska berätta vem jag är. Jag är Paul Randolph.
Jag är borgmästare,
du är i min stad,
och jag ska berätta för dig att du inte får några av mina pengar.
Inte nu, och inte efter att jag har gift mig.
Austin är min son…
…och jag vill ha vårdnaden.
Perry?
Du förstår, mr Nolan är mycket beredd att kämpa om vårdnaden,
men jag misstänker att det inte kommer att gå så bra för dig.
Du inser inte misstaget du gör.
Du vill inte göra allt för henne.
Hon är inte värd det.
Gil…
…från och med nu…
…om du vill träffa min styvson…
…eller prata med min fru…
…gör du det genom mig.
Tack.
Tack, Perry.
Jag är fortfarande väldigt arg på dig.
Jag kunde inte sova.
Jag tänkte hela natten att jag inte kunde gifta mig med dig, inte nu.
Min familj, min karriär… Jag bara…
Jag kunde inte…
…gifta mig.
Det är inte smart.
Men en ännu större känsla var att jag inte kan lämna dig heller.
För på gott och ont, Georgia,
nu när jag träffat dig,
nu när jag vet hur det känns att vara kär i dig,
kan jag inte tänka mig att vara med nån annan.
Du sa att du var orolig att du skulle förstöra mig, Georgia Miller.
Men det är för sent för det.
Det har du redan.
Kom hit.
Säg det där om att det är din stad igen.
Jag är inte här för att rädda dig.
Det gör du själv.
Vi är ett team.
Okej.
Ginny!
Ginny.
Paul vill fortfarande gifta sig.
Herregud, det är fantastiskt.
Vad är det?
Jag avbokade The Mount. Det finns inget bröllop.
Hur kunde jag glömma säga att jag råkade ställa in vårt bröllop?
Det här kan vara droppen.
Har du berättat för nån av gästerna?
Nej, Paul skulle inte få veta.
Vad?
Då behöver du bara en lokal.
Ginny…
-Litar du på mig? -Nej.
Jag tar hand om det.
Jag tänker inte gifta mig på Blue Farm, Ginny.
Är det en häst?
Var fick du tag i en häst?
Det är nåt du har lånat.
Den är från en vän.
Jag vet hur mycket du älskar hästar.
Hon heter Milkshake.
Ja, jag känner Milkshake.
Jag älskar dig, hjärtat.
Nu ska vi få dig gift.
Äntligen.
Varför är du inte klädd?
Vad gör du? Nej.
Sätt dig inte. Nej, vi måste gå. Vi blir sena.
Jag måste berätta något.
Okej.
Berätta.
Berätta snabbare.
Jag heter inte Jesse,
utan Gabriel.
Berätta mer.
Jag är inte lärare,
jag är privatdetektiv.
Och…
…jag är från Houston
och kom till Wellsbury på jobb.
Är du inte lärare?
Är det ett skämt eller blir jag lurad?
Vad är det för röst? Har du en dialekt nu?
Vad är det som pågår?
Det är inte roligt.
Nej, det är det inte.
Jag förstår inte.
Jag anlitades för att utreda Georgia.
Va?
Hon är inte den du tror.
Okej? Hon har ett kriminellt förflutet, hon är våldsam…
Förlåt.
Säger du att allt det här har varit en lögn?
-Nej. Allt är inte en lögn. -Inte?
Bara vem du är, vad du gör, varför du är här och hur du pratar?
-Bara den delen? -Det var ett jobb, Nick.
-Jag var på jobb. -Har du ens känslor för mig?
Svara inte.
Jag fattar inte att det här händer.
Det är inte lätt för mig att ha det här samtalet…
Spara det.
Jag måste gå och fira min väns bröllop, okej?
Så jag vill aldrig träffa dig igen, uppenbarligen, nånsin.
Jag hatar dig.
Georgia är inte den hon verkar vara.
Okej, du hatar mig. Jag förtjänar det.
Jag menade inte att ta det så här långt.
Det hände bara.
Du är en bra kille, och jag är så ledsen.
Men du måste veta allt, och det finns mycket att veta.
Stadshuset? Där jag jobbar?
Jag skulle föredra Blue Farm.
Okej, bridezilla.
Okej.
-Hej. -Herregud!
Du är så vacker!
Herregud!
-Såg du hästen? -Jag känner lukten av hästen.
Vissa människor går igenom hela livet
utan att veta hur det känns att vara orubbligt, villkorslöst älskad.
Jag har tur.
Jag vet hur det känns.
Min bror också.
Vi vet det från vår mamma.
Hennes kärlek för oss är det som förflyttar henne genom världen.
Den har flyttat berg.
Den har hållit oss trygga.
Den har skyddat oss.
Vi kanske inte har haft en traditionell barndom,
men mammas kärlek var vårt vita staket,
vårt skyddsnät.
Hon är en kraft.
Mamma skulle göra allt för oss.
Och Paul…
…hon älskar dig.
-Vi gjorde det! -Ja.
Att ha Georgia Millers kärlek?
Det finns inget starkare i den här världen.
Och allt jag ber om
är att du älskar min mamma på samma sätt som hon älskar.
Otvetydigt.
Så, Paul, jag ger dig min mamma.
Ta hand om henne, är du snäll.
För Georgia och Paul Randolph.
För Georgia och Paul!
Hur gjorde du det här?
En vis person sa
att man kommer långt med lite blommor och glitter.
Nej, men allvarligt, hur?
Du har vänner på höga positioner, Georgia Miller.
Tydligen gillar staden dig.
De små företagen du hjälpte…
Ja, vänta. Var är Nick?
Jag har ingen aning.
Ska du upp?
Nej. Ska du upp?
Nej.
Så vi klädde upp oss för att sitta i lobbyn?
Jag gillar att vara stilig.
Har du nåt emot…
Har jag något emot det? Ja.
Du är ett barn.
Jag ger dig inga substanser.
Jösses.
Jag vet varför jag är här. Varför är du här?
Ginny.
Jag menar, varför är du här alls?
-Är det en filosofisk fråga? -Ni gjorde väl slut?
Ja, just det.
Det gjorde vi, men…
…vi är vänner.
Vänner, bra. Jag älskar vänner.
Jag får inte nog av vänner.
Varför vill inte du gå upp?
Det ska jag, så småningom.
Allt är bara komplicerat och svårt.
Samma här.
Hon vill att jag är här, så jag är här.
Jag vill se henne glad.
Ginny.
Jag lånade henne min häst.
Georgia.
Wow.
Ja.
Det var snällt.
Okej.
Vi går och är vänner.
Och nu, för sin första dans…
Mr och mrs Randolph.
Ja!
Min vackra dotter…
Hon växer upp.
Hon är det bästa av mig,
bättre än jag nånsin blir.
Och det är okej,
det är bra.
Hon förtjänar allt.
Hon får mig att tro att jag är värd nåt.
Att se hennes styrka,
hennes hjärta.
Hon tror att jag är den starka,
men hon har ingen aning
hur ömtåligt allt är.
Lyckliga i alla sina dagar.
Inget skrämmer mig som att vara lycklig.
Lycklig är det läskigaste man kan vara.
När man är lycklig
har man så mycket mer att förlora.
Georgia Miller, du är gripen för mordet på Tom Fuller.
Va?
Du har rätt att tiga.
Ursäkta? Jag…
Allt du säger kan användas mot dig i en domstol.
Vänta, vad är det som händer?
Jag ringer advokaten. Han möter oss där,
och jag är precis bakom dig.
Georgia, jag är precis bakom dig. Jag kommer.
-Men jag berättade inte för nån. -Vad?
Austin?
Austin.
Undertexter: Sabina Svensson