СЕРІАЛ NETFLIX
Мама завжди вчила нас бути на сторожі.
Бути на крок попереду.
Усе може змінитися у мить,
тож якщо у вас є щось вартісне, тримайтеся за це,
бо, повірте мені, хтось спробує це у вас забрати.
Мамо!
ТРИ ДНІ ДО ТОГО
Чорт, котра година? Я заснула.
Чорт. Я спізнююся на роботу.
Джо зробить те, що він завжди робить, коли суворий і розчарований.
Потусимо пізніше?
Не можу. Треба зробити англійську.
Гаразд.
-Люблю тебе. -Люблю тебе.
-Привіт, усе добре? -Привіт.
Весільна перевірка.
Залишилися лічені дні.
О, Боже.
-Ноги леденіють від страху? -Перевіримо.
Ні! Гаряче! Розжарені, як вугілля.
Життя — це завжди або канат, або перина.
Що?
Це слова Едіт Вортон. Ми ж одружуємося в її будинку.
Шість днів.
Тату, у тебе є брати чи сестри?
Так, твоя тітка Трейсі. Вона жахлива.
У неї є діти?
Господи Ісусе, ні.
А мої бабуся і дідусь?
Друже, ти ж знаєш, що вони померли ще до твого народження.
-Ти ж не брешеш? -Хто може брехати про таке?
Почувайся як удома, серйозно.
Ця посмішка.
-Що ти робиш? -Проєкт родинного дерева.
-Що це поховано під деревом? -Кенні.
Гаразд. Це буде чудова презентація.
Ми з Остіном замовимо піцу на обід.
Гаразд, веселіться.
То це буде 20 доларів за цілу піцу?
Плюс закуски, так? Нам треба перекусити.
Запрошуєш мене на танець?
Я щойно з в'язниці.
Упевнений, ти пам'ятаєш, чия це провина.
Твоя за те, що був злочинцем?
Ти так думаєш?
Ґіле, не перегинай палицю. Я даю тобі бачити Остіна.
У твоєму домі, під пильним наглядом татка…
Ґіле.
Бачиш, ось у чому проблема.
Не можу сердитися. Ти надто гарна.
Немає нічого небезпечнішого за красуню.
Авжеж є.
Жорстокий чоловік.
Доброго ранку, друже.
О, ти тут.
Привіт, Поле. Радий тебе бачити.
-Усе гаразд? -Так, усе чудово.
Я просто йду робити весільні покупки.
-Хочеш, щоб я пішов з тобою? -Ні, не треба.
Завези Остіна до Зака.
Я заберу тебе до вечері.
Матусю, що ти робиш?
Чула колись про Оклахому?
-Ні. -Там чудово.
Там на річці є місто Талса.
Коли сонце сідає річка стає помаранчевою.
Знаєш, що ще?
В Оклахоми навіть є фільм, названий на його честь.
Мюзикл. Хіба не круто?
Мені подобається жити в Остіні.
Я знаю.
І буде важко,
але ми вдвох впораємося.
Ми вже це робили, так? Гаразд.
Привіт.
Ти сьогодні рано. Як день?
Довгий день.
Привіт, Джинні. Що ти там малюєш?
-Літак. -На вигляд чудовий.
Угадай що?
Так. Що на вечерю?
Є залишки курки.
Залишки?
Тобі пощастило, що в тебе є я,
бо ти жахливо готуєш і більше ніхто не буде тебе терпіти.
Мені багато треба терпіти, так, Джинні? Я лише даю, даю і даю.
З твоєю мамою нелегко.
Та вона гарна, хіба ні?
Так.
Дуже гарна.
Твої трюки старіють.
-Я хочу поговорити. -Я робила весільні покупки.
Що ти розраховуєш знайти?
«Джорджія хоче використовувати розмальовані мушлі для сервірування.
Арештуйте її, хлопці».
Мило.
Я знаю про тебе все, Джорджіє.
Чи Мері Еткінс, чи як там тебе ще називають.
Знаю, ти була одружена двічі.
Труп одного чоловіка викопали, а інший зник безвісти.
А ще є «Криваві очі»,
банда байкерів, з якою ти пов'язана.
Яскрава історія злочинної діяльності.
І ти втратила опіку над Джинні через азартні ігри.
Тож ти можеш тут розгулювати зі своїм сервіруванням,
та мене не проведеш.
Боже мій.
-У тебе нічого немає. -Перепрошую?
Ти б не розповідав мені все це, як лиходій у поганому фільмі про Бонда,
якби в тебе було щось на мене.
У тебе нічого немає.
Ти нічого на мене не повісиш.
Усе скінчено.
Я перемогла.
Але гарного дня.
Мені шкода Пола.
Якби він знав, хто ти, він би одружився з тобою?
Усе добре?
Так.
-Ненавиджу натовпи на бранч у неділю. -Я знаю.
Мої друзі тусуються без мене, а я тут.
-Привіт, Джинні. -Привіт.
Чекаєш «Веллінгтон»?
Я трохи нервую.
Треба було грати у футбол.
Чому ж не грав?
Гей, ти знаєш, Брейші
хтось подобається?
Боже мій. Тобі подобається Брейша?
Ні, Джинні, не кажи їй. Серйозно. Будь ласка.
Я мушу негайно їй усе розповісти.
Ні, не треба. Я планую запросити її на побачення.
Після «Веллінгтона».
Не кажи нічого, добре?
Добре.
Дуже добре.
Не мій Том.
Вибач.
Вибач, Томе.
Заку, можеш відчинити двері? Може, Остін щось залишив.
-Привіт, Заку. -Привіт.
Привіт, Синтіє.
Привіт.
Гей.
Я…
Боже, вибач. Я не знаю, чому я така.
Ні, усе гаразд.
-Що ти тут робиш? -Я прийшла по Остіна.
Але Ґіл уже його забрав.
Я вб'ю Ґіла.
Він казав, що ти погодилася.
Так, так і є. Дякую.
Звісно.
Так, я точно провалив вчорашній тест.
Вибач, друже.
Думаю, я сяду біля вас.
-Так? -Так.
Порушниця. Мені подобається.
-Привіт. -Привіт.
Боже мій.
-З нетерпінням чекаєш на урок зі мною? -Так, мабуть.
Добре.
Шкода, що ти опустилася на два рівні.
Це не ти маєш бути покараною.
Ти якось дивно поводишся.
-Готова до англійської? -Ну ж бо, Джин-Джин.
-Готова до англійської для дітей? -Там погане освітлення і низькі стандарти.
Подруго.
Це чудово.
Нарешті зможу списувати в когось розумнішого за Еббі.
Гей!
Молодець.
Ти можеш краще.
Маркусе, я нічого від тебе не отримала.
Я пізніше здам.
Ми ж через це не тусили в неділю.
Гаразд, клас,
ми ще працюватимемо над «Ромео і Джульєттою».
Знаєте що?
Я не люблю Ромео. Думаю, він тупий.
Знаєш що? Я теж.
Він навіть не перевіряв пульс. Контроль імпульсів, мій чувак.
О, Джордан, цінне зауваження, та ми ще в другій дії.
Якби я померла, ти б теж?
Ні, але мені було б дуже сумно.
Це моє життя.
-У чому проблема? -Ну ж бо, відкрийте книги.
-Джинні, позичити тобі книгу? -У мене є своя копія.
Я читала її у восьмому класі і в дев'ятому класі в старих школах.
-Хто хоче читати першим? -Авжеж.
Броді, мені здається, ти надсилаєш мені погляд, що це ти.
Ви помиляєтеся. Я…
Підіймайся.
Ви заставили.
Я не хочу…
Ну, тепер доведеться.
Я не можу говорити.
«Святий Франциску! Що за дивна зміна!»
Святий Франциску!
«Забулася так швидко…
О брате!
…ваша мила Розаліна?
Виходить, міститься у юнака не в серці, а в очах любов палка?»
Вчися говорити з жінками.
«О матір божа! Сліз гіркий потік збігав за неї з цих поблідлих щік!»
Брате, щоки.
«Скільки ж того розсолу марно йде
на те кохання, що його й не жде.
По небу ще пливе твоє зітхання, мені ще чується твоє стогнання».
Закінчуй, крихітко! Ну ж бо!
Добре!
-Так! -Дякую, пані.
Ні, дякую.
Обожнюю Шекспіра!
Ні, не треба…
Привіт, мамо. Так. Привіт.
Привіт.
Так, заходь.
Мамо, люблю тебе. Маю йти.
Гей. Ти якраз вчасно для судного дня.
Звучить не дуже добре.
Ні.
Та цей бюджет найкращий для Веллсбері. Не можу зробити всіх щасливими.
Якщо не буде якогось джерела надходжень,
школи не отримуватимуть більше грошей, ну, без шкоди для інших.
Усі постраждають.
Економіка страждає, а світ палає.
У малого бізнесу проблеми. Грошей на все не вистачає.
Це дуже допомогло, Ніку. Дякую.
З ким ти розмовляв?
З батьками. Говорили про весілля. Чекають з нетерпінням.
-Вони чекають? -Так.
Вони не чекають.
Усе гаразд.
Я сьогодні працюватиму допізна, тому побачимося в клубі.
-Ти не прийдеш на вечерю? -Ні.
Добре.
Гадаю, Джинні теж сьогодні працює. Це нічого.
-Може, здивую Остіна «МакДональдзом». -Гурман.
Знаєш, дуже дратує,
що до «Макдональдзу» так далеко їхати.
Чому? Це одна улюблених речей у Веллсбері. Жодних мережевих ресторанів у містах.
Це робить його затишним.
-Це добре. -Так, мені теж подобається.
Гаразд, побачимося ввечері.
Так.
Гей, Джорджіє, можеш сісти десь, щоб я тебе бачив?
У мене відчуття, що потрібно буде бачити дружнє обличчя.
Звісно.
Я завжди за Пола.
Не всі за Пола.
Гаразд, що з тобою?
Нічого.
Просто Джессі дивно поводиться.
Тобто дивно?
Ну, не знаю, у нас наче криза.
Здається, що він віддаляється.
Наче він хоче піти чи щось таке.
Якщо він віддаляється, нехай.
Ти ніколи не любила Джессі, і це правда. Ні, це правда.
Що тобі не подобається? Не розумію. Він учитель третього класу.
Він гарячий, як Кріс Пайн.
Що не так, Джорджіє?
Я хочу, щоб ти був щасливий.
Гаразд, дай мені бути щасливим з гарячим вчителем.
Звісно, я злюся.
Діти постраждали, а ти приховав це.
Вибач.
До речі, щодо весілля…
Ти тепер так починаєш розмову? «До речі, щодо весілля?»
Ми не говорили про весілля.
Але я думала про весілля. Я завжди думаю.
Добре, що там щодо весілля?
Я хотіла спитати, чи ти можеш
виголосити промову й видати мене.
Тобто відвести тебе до вівтаря і видати?
У моїй сукні? Ти не влізеш.
Ніхто тебе не видавав Кенні.
-Ти б видала мене Кенні? -Гарне зауваження.
Але знаєш, мамо, уся перспектива й ідея, що тебе хтось видасть,
по суті патріархальна.
Патріархат занадто міцно мене тримає.
Я люблю джинси з низькою посадкою і шоу про моделей.
Надто пізно. Залиш мене, рятуйся сама.
Що скажеш? Ти зробиш це?
Видати тебе Полу?
Виголоси промову.
Звісно. Із задоволенням. Для мене це честь.
Що?
Хочу, щоб ти почула це від мене, а не від когось іншого.
Боже, кого ти вбила?
Мамо, це був жарт!
-Це випадково. -Мамо!
Присягаюся, це випадково.
Я хотіла, щоб він втратив свідомість на кілька годин,
але я, очевидно, переборщила з дозою, і це було дуже давно.
Присягаюся, це випадково.
Я… Як…
Як я маю сприйняти цю інформацію?
-Серйозно? -Я знаю.
Я знаю, добре?
Повір, з цим важко жити.
Гаразд, як його звали?
Ентоні Грін.
Технічно він був моїм першим чоловіком.
-Першим чоловіком? -Ти була маленькою.
Офіційно він зник.
Ну, це добре. Це добре.
Так, ось тепер усе. Це все.
Це останній скелет з моєї шафи.
І це був нещасний випадок?
Богом клянуся.
І… це все?
Так? Це все?
Ти більше нікого навмисно чи випадково не умертвила?
Це все. Ти знаєш усі мої секрети.
Добре.
Після психотерапії у нас усе так добре,
і я просто хотіла бути чесною з тобою.
Не думаю, що д-рка Лілі мала на увазі це, але…
Так, гадаю, дякую за чесність.
Гей, прошу.
Так, це приємно.
Так, мені легше.
Мені трохи погано, але я рада, що ти щаслива.
Добре. Я теж.
Диван?
Зайду до сусідів перед роботою.
Хочеш, я проведу тебе туди? Видам тебе?
Дякую, я сама впораюся.
Не забувай, ти сьогодні з Остіном. Ми з Полом на засідання ради.
Так. Добре, я повернуся після роботи.
Гарна розмова.
То що? Ти почав зустрічатися з Джинні й тепер ти експерт із любовних питань?
Навряд.
Що це означає?
Не думаю, що кохання — завжди добре.
Чорт.
Не знаю, чи хочу бути з кимось.
Іноді
це здається поганою ідеєю.
Чорт.
Це не через Джинні.
Я люблю Джинні.
Агов. Як у вас справи з Маркусом?
Що?
-А що? -Знаєш, він такий ідіот.
Якщо кине тебе, то буде найтупішою людиною у світі.
Гаразд. Чому ти це кажеш? Він щось казав?
Ні, нічого.
Вибач.
Віднесеш цей молочний коктейль Джордану, коли йтимеш?
-Джинні. Привіт, як справи? -Привіт.
Я знаю, що це. Вечеря на честь річниці, так?
-Знаєш, я дуже романтичний. -Так, ти привів її до «Блакитної ферми».
Коли ви з Маркусом будете три роки разом, можеш судити мене, добре?
Так.
Що ти купив? Про це багато розмов.
-Тобі варто було постаратися. -Ти готова?
Бум. Я відкладав гроші місяцями.
У ньому справжній смарагд, бо це її камінь.
І я знаю це, бо ми проходили астрологічну сумісність,
і, як виявилося, ми дуже сумісні.
Дуже романтично.
Обережно, щоб вона не задихнулася.
Облиш, вона не задихнеться.
-Привіт, Джинні. -Привіт.
Ви такі милі.
Дякую.
Моя зміна закінчилася, та з річницею.
Що з нею таке?
Не знаю.
Купив молочний коктейль.
До дна, добре?
Гадаю, я представлюся.
Так, це йому покаже.
ПОВІДОМЛЕННЯ ВІД ҐІЛА
НАМ ТРЕБА ПОГОВОРИТИ
Мені шкода, що Джинні кинула просунуту англійську.
Вона дуже розумна, завжди здає хороші роботи.
-Та я нічого не можу зробити. -Вона кинула ваш предмет?
Дуже шкода.
Це було її рішення.
Я цього не знав. Ти знала?
Ні, але добре, що так сталося.
ПОВІДОМЛЕННЯ ВІД ҐІЛА
ПРИВАТНИЙ ДЕТЕКТИВ СПИТАВ У МЕНЕ, ЩО Я ЗНАЮ ПРО ТВОЄ МИНУЛЕ…
«БЛАКИТНА ФЕРМА».
Мені здали ту квартиру, яку ти мені знайшла.
Дякую, що допомагаєш бути ближче до сина.
Будь ласка.
-А ось і Джі. -Як пройшло засідання шкільної ради?
Я не змогла прийти, бо не хотіла йти.
Поговоримо?
-Що ти сказав приватному детективу? -Нічого.
Ґіле, що ти йому сказав?
Така параноїдальна. Справді, я й забув, яка ти параноїдальна.
Ґіле.
Я нічого не сказав.
Але я знаю дещо цікаве.
Знаю, що ти досі займаєшся аферами.
Твоя подруга Синтія думає,
що ти крадеш гроші з робочого рахунку.
Вона все вигадує. Вона має на мене зуб.
-Ґіле. -Вибач.
Ти пам'ятаєш, з ким говориш?
Б'юся об заклад, Полу було б цікаво дізнатися про все це.
Чого ти хочеш?
Чого я хочу?
Ну, я хочу повернути останні кілька років свого життя.
Я хочу спілкуватися зі своїм єдиним сином.
Тобі потрібні гроші.
Мені вже не 19.
Тобі назавжди 19. Тобі назавжди 9.
Ти застрягла в трейлері зі своїм збоченим вітчимом
і своєю залежною мамою до смерті.
Думаю, люди це бачать.
Думаю, саме тому ти хочеш одружитися з великим мером, так?
Захист, повага.
Я виходжу за Пола, і ти мене не зупиниш.
Зупинити тебе? Ні, я в захваті.
Я подарую вам мультиварку.
Бо я нарив дещо на гарного хлопчика.
Він спадкоємець заможних людей з Нової Англії, мила.
У його тата є човен у Нантакеті.
І тому я не хочу, щоб якийсь детектив усе зіпсував.
-Ти мене шантажуватимеш. -Ти моя боржниця, Джі.
Але не хвилюйся…
-Бувай. -До зустрічі.
Не хвилюйся.
Я не скажу Полу, що під цією маскою Веллсбері
ховається брехлива злодійка.
Натомість
ти повернеш мені моє життя.
Знаєш, добре, що Пол не знає, з ким одружується.
Він не знає, що ти зруйнуєш його життя.
Він бачить
лише
гарненьке обличчя.
Бачиш, ми в одній команді.
Треба подумати про Остіна.
Ти не можеш постійно забирати його зі школи, від друзів.
Ти досі не розумієш, так?
Я можу робити, що захочу.
Я контролюю ситуацію. У мене перевага.
Ти ж це знаєш, так?
Що б ти не робила,
ти застрягла зі мною.
То це «можна втекти, але не сховатися?» Серйозно?
Ні.
Ні, утекти теж не можна.
Ти голодна? Сандвічі тут дуже смачні.
Привіт.
У мене був поганий день.
У мене теж.
Привіт.
Куди ти втекла після захоплення сьогоднішнього засідання?
Так.
Добре.
Він наче розлючений.
Маркусе, ти написав есе?
Ні.
-Одного дня. -Так.
Поверніться. Обличчям уперед.
О, це Броді.
Добре, що ти прийшов вчасно. Написав есе?
-Так, ми здали його онлайн. -Так.
Привіт, Джі.
Ґіле, що я тобі казала щодо цього?
А що я тобі казав?
Я буду з сином, коли захочу.
Купи квитки на хокей. Минулого разу йому було весело.
Ні.
-Джі… -Не сьогодні, ні.
Не кажи мені, що я не можу відвести сина на хокей.
Джорджіє!
Привіт. Синтіє.
А Остін не хоче знову прийти до нас?
Заку було з ним так весело на днях.
Слухай, Джо, можна сьогодні піти раніше?
На «Веллінгтон».
-Мені байдуже. -Джо…
-Джинні… -Це ти здаєшся дивним.
Джинні, є хвилинка? Це важливо.
Я працюю.
Це щодо покійного чоловіка твоєї мами.
Лише не про Кенні.
Це не про Кенні.
Її інший чоловік, на ім'я Ентоні Грін.
Знаю, я тобі не подобаюся.
Справа не в цьому, я тебе ненавиджу.
Добре.
Слухай, я не знаю, що ти знаєш, чи що ти не знаєш, та Ентоні Грін…
Є зниклим безвісти.
Так.
Ти не здивуєш мене новою інформацією. Я розумію.
Ти переслідуєш маму. Схожий на Агату Крісті.
Це все?
Гей, слухай.
Я знаю, що ти хочеш захистити маму.
Бо вона захищала тебе все життя, так?
Та дозволь спитати дещо.
Ти можеш захистити всіх інших від неї?
Я їду звідси, добре? Усе скінчено.
Мені не платять за те, що я зараз тут. Я тут, бо я справді хвилююся.
Джинні, твоя мама…
Твоя мама небезпечна.
Вона думає, що може грати в Бога, та вона грається людськими життями.
Знаю, ти думаєш, що вона не скривдить ні тебе, ні брата,
та це не означає, що вона не скривдить когось ще.
Якщо знаєш на що вона здатна,
захищатимеш її і нікому не розповідатимеш,
ще хтось може загинути.
І тоді це вже буде твоя вина.
Дякую, що забрала Остіна.
За те, що ти зробила.
Не знаю, що ти бачила, але…
Усе складно.
Хочеш випити?
Звісно.
Ти під кайфом, Жозефіно?
Тобі подобається герцог?
Сподіваюся, зараз ти п'яна чи під кайфом,
бо єдиною альтернативою є те, що ти страшенно тупа.
Леді Блер, я не казала, що він мені подобається.
Ви знаєте, я ненавиджу шлюбні ритуали. Я лише коментую елегантність його обличчя.
Зрозуміло, дурепа.
Я знала, що буду ненавидіти його так сильно.
Я просто не очікувала побачити таку міцну щелепу
у такого слабкого чоловіка.
Моя мила дитино,
дозволь розповісти тобі дещо про кохання.
Я наче божеволію. У тебе буває таке відчуття?
Увесь час. Не знаю, чи я божевільна, чи всі інші.
О, ти божевільна.
Хочеш про божевільне?
Я з деким переспала.
Так.
-Я зрадила чоловікові, що помирає. -Синтіє.
З Джо.
-Джо? -З «Блакитної ферми».
-Ти спала з Джо? -Кілька разів.
«Джо» Джо?
Я розгублена. Я заплуталась.
Вибач… з Джо?
І я не знаю, чому я розповідаю це саме тобі.
Просто…
На День Подяки сказали, що Том помре до Різдва,
а вже лютий.
І це розбиває мене,
і розбиває Зака, бо він бачить страждання тата,
не знаючи, хто ми такі.
Я почуваюся винною,
бо знаю, що він тримається заради мене, заради нас,
і я б хотіла, щоб він знав, що все гаразд й можна нас відпустити.
Знаєш, Зак бачить, як його батько помирає…
Я знаю.
Я старанно приховувала від Остіна яким Ґіл є насправді.
Важливо, щоб у них був хороший і сильний образ тата.
Так.
Одного разу Том забрав Зака зі школи
і не сказав мені про це.
Вони пішли зі школи раніше й попрямували в парк розваг,
і повернулися додому такі щасливі, їм було зле від цукерок та атракціонів.
І я
хочу, щоб Зак згадував про це, коли думає про батька.
Не це.
Не останні кілька місяців.
І я не знаю, скільки ще зможу так жити.
Я лише хочу…
щоб усе скінчилося.
Так.
Я заблокувала заявку на квартиру Ґіла.
-Що ти зробила? -Занесла його в чорний список.
Його ніде в місті не поселять.
Може, отримає квартиру у Вотертоні чи Лексінгтоні, але…
Дякую.
Будь ласка.
Так тихо. Піду пошукаю хлопців.
Добре.
Заку?
Остіне?
Що ви задумали?
Вона сильна.
З ними все буде добре.
Я подбаю про них, обіцяю.
Добре?
Усе гаразд.
Усе буде добре.
Усе гаразд. Добре.
Синтіє!
Синтіє, настав час!
Прошу. Прошу, не роби цього, Маркусе.
Прошу, не роби цього.
Піди за мною.
Піди за мною, будь ласка.
Із Заком усе буде добре, гаразд?
Приготувати тобі щось?
Може, гарячий шоколад?
Добре.
Джо.
Привіт, що ти тут робиш?
-Пол удома? -Ні. Ні, він на роботі.
А що таке? Хочеш зайти?
-Так, заходь. -Добре.
Я прийшов віддати це.
Джинні залишила їх після дівич-вечора, і я просто хотів їх віддати, тож…
Вибач, що не повернув раніше.
Синтія?
Ти спав із Синтією?
Господи, Джо.
Я думала, що ми друзі.
Так, ми друзі.
І мені подобається Синтія. Господи, це правда,
але я просто…
Ти мені не сказав.
А тепер це?
Джо,
знаєш, що це за окуляри?
Так, я знаю.
А ти?
Авжеж.
Бо ти все знаєш, так?
Немає нічого, про що ти не думала.
Джо, це твої окуляри, добре? Тож вони мають бути в тебе.
Ні, просто візьми кляті окуляри. Мені вони не потрібні.
Бо ти заручена, і…
Я намагався.
Я намагався виставити кордони, триматись на відстані,
та ти не давала цього зробити.
Ти тягнешся до мене. Приходиш на святвечір, фліртуєш.
Не знаю, що ти робиш, Джорджіє, і навіщо ти це робиш.
Не знаю…
не знаю, навіщо ти їх зберігала.
Не знаю, чому ти приїхала.
Тож заради Бога, візьми ці окуляри.
Але ми друзі.
-Я думала, що ми друзі. -Так, ми друзі.
Якщо я все неправильно зрозумів, Джорджіє,
то мені дуже шкода.
Але тоді чому тебе так турбує, що я був із Синтією?
Ти виходиш заміж,
і я не хочу заважати.
У тебе є до мене почуття?
Бо, чорт забирай, Джорджіє, щось є, так?
Я виходжу заміж.
Так. Я знаю. Я знаю це.
Вибач. Я не хотів…
Чесно, я хочу, щоб ти була щаслива.
Справді.
Та я божевільний? Я що, усе вигадав?
Ти колись про це думала?
Джо…
Маю на увазі…
Слухай, ти сам сказав,
немає нічого, про що я не думала.
Добре.
Мамо?
Що трапилося?
Мила, що трапилося?
Маркус порвав зі мною.
Джинні?
-З нею все добре. -Це не так.
Ні, звісно, ні.
Маю на увазі, усе буде добре.
Уже ніколи не буде добре.
Мила.
Він казав, що кохатиме мене вічно.
Чоловіки люблять це казати. Думають, це весело.
Ні, мамо.
Усе було не так.
Він серйозно це казав. Я це знаю.
Гадаю, він теж знає.
Справді?
Він проблемний хлопець, але любить тебе.
Просто у нього є свої демони.
Він усвідомлює, що ти найкраще, що з ним сталося.
Тоді чому він зі мною порвав?
Бо чоловіки дурні, і я їх не поважаю.
Мамо.
Усе буде добре, так, персику?
Маю на увазі,
я не хочу, щоб ти ранила себе.
-Я не буду ранити себе. -Гаразд.
Але мені боляче.
Мені дуже боляче, мамо.
Я не розумію. Я кохаю його.
Я знаю. Повір, я знаю.
Любові недостатньо.
Хотілося б, щоб було достатньо, але це не завжди так.
Це, мабуть, Пол.
Я змушу його купити нам морозива.
Привіт, милий.
У Джинні був важкий вечір. Вони з Маркусом розійшлися.
Думаєш, ти мила, так?
Ґіле, діти нагорі.
Думаєш, можеш робити, що хочеш? Ти так думаєш?
Через тебе я втратив квартиру.
-Мамо! -Тату!
Привіт, друже.
Ми посварилися. Це доросла сварка.
Не підходь!
Пістолет у мене, тож слухайтесь мене.
Стій.
Ти в порядку?
А ти в порядку?
Чудово.
Ти заспокоївся?
Мені шкода. Дуже шкода, Джі.
Джі…
Пол невдовзі прийде.
Джинні, принеси відбілювач і паперові рушники.
Остіне, принеси швейний набір із спальні.
Маркус питає чи це був постріл.
Скажи «ні». Скажи, що нічого не чула.
Не варто переписуватися, якщо хочете рухатися далі.
Що робити? Викликати поліцію?
-Ні! -Ні!
Він бив тебе.
І що ми скажемо?
«Стріляла дев'ятирічна дитина. У колонію для неповнолітніх його»?
Принеси швейний набір
Гей, друже, вибач.
Ти знаєш…
Ти ж знаєш, як я тебе люблю?
Я не сердитий на тебе.
Іди нагору. Іди.
-Привіт, бандо. -Привіт.
Усе гаразд?
Так.
Діти якраз лягають спати.
Добре.
Гей, ви прибирали чи щось таке? Тут пахне відбілювачем.
Що це?
Я намалював нас усіх. Подобається?
Мені дуже подобається.
Це чудово.
Я втомилася. А ви?
-Я теж. -І я.
Гей.
Слухай, вибач, що був таким різким щодо зустрічі.
Просто…
Ми могли придумати це рішення разом.
Не треба було мене так дивувати.
Ми команда, і наш імідж важливий,
особливо на людях, тож ми маємо підтримувати одне одного.
Так.
Чудово.
Весільна перевірка.
Через кілька днів я стану твоїм співучасником у злочині.
Як у вас справи? Остіне, ти як?
Чому тато бив тебе?
Твій тато дуже хороший до тебе.
Він справді сильно тебе любить.
Та він не хороший до мене.
Тому я його й підстрелив.
Боже.
Гаразд, знаєш, стріляти теж погано.
Кусай першим.
Так, бачу, ти все трішки не так зрозумів.
Чому ти не казала?
Ти була такою маленькою,
і ти не пам'ятаєш, як важко було без Ґіла.
Спочатку він був чудовим, мав хорошу роботу,
купляв тобі подарунки, одяг і…
Добре, а як щодо тата? Він міг тобі допомогти. Він знав?
Зайон не знав. Він не міг допомогти. Я не хотіла цього.
-Бабуся з дідусем дали б тобі гроші. -Так, дали б.
Але я боялася, що вони спробують забрати тебе.
Я була дуже молода й дурна.
Здавалося, що в мене не було вибору.
Я більше не хочу бачити Ґіла поруч з тобою.
Ніколи.
Ненавиджу його.
Мені подобається, що ви хвилюєтеся, але я в порядку. Гаразд?
Треба щось робити. Напиши заяву, іди до поліції.
Ні.
За вбивство саджають у в'язницю.
Так, сонце, але ти не вбив свого тата. З Ґілом усе гаразд.
Гадаю, ти маєш сказати Полу.
-Ні, я не скажу. -Чому? Він може допомогти.
Слухайте, мені дуже шкода, що вам довелося це побачити.
Мабуть, вам було страшно.
Не хочу, щоб ви бачили щось погане,
та це погане існує, і я не завжди можу захистити вас від цього.
Та ми можемо подолати все разом, так?
Ми проти всього світу.
Ми проходили через це,
а Пол — ні.
Він не зрозуміє.
Мені шкода, мамо.
Мені шкода, що я не знала, що відбувається.
Він завжди здавався милим.
Ти була дуже маленькою,
і я добре приховувала це від тебе.
Я хочу вас захистити.
Я завжди захищатиму тебе.
Я знаю, сонце,
та я можу захистити себе, добре?
Я можу захистити нас усіх.
Ідіть сюди.
Чому Джинні хоче дивитися «Оклахому»?
Мені піти в «Блокбастер» чи…
Байдуже.
Мила, вибач за те, що сталося.
Ти ж знаєш, що я тебе дуже люблю, так? Я не хочу тебе скривдити.
Я вагітна.
Боже мій.
Я зробила тест.
Я вагітна.
Я стану татом!
Я протрималася так довго, бо була на крок попереду.
Думала, цього разу все інакше.
Думала, що знайшла безпечне місце.
Вітаю.
Це Джорджія Міллер. Вибачте, що так пізно.
Так, великий день наближається. Саме тому я і дзвоню.
Ну…
я хочу все скасувати.
Так.
Так, весілля скасовано.
Так, нічого не вийшло.
Я знаю.
Так, мені теж шкода.
Завжди варто прислухатися до внутрішнього голосу.
Можливо, це не має сенсу,
але, незважаючи ні на що, завжди прислухайтеся до цього голосу.
Цей голос знає дещо більше.
Якщо голос каже: «Час іти»,
біжіть.
Привіт. Що ти тут робиш?
Ти не радий мені.
Зараз невдалий час.
Гаразд, я можу… Я можу піти.
Добре.
Я хотів купити квіти.
Чоловік Синтії помер сьогодні.
Шкода.
Так.
Джорджія сказала, він пішов мирно.
Джорджія?
Вона була з ним, коли він помер.
Так сумно.
Думав, Джорджія ненавиділа Синтію з жорстокою пристрастю, та…
Хай там як.
Хочеш, я напишу твоє ім'я на листівці з квітами?
-Що? -Листівка.
Хочеш, щоб на ній були наші імена?
Так.
Так, напиши моє ім'я.
Добре.
Поліція Веллсбері.
Хочу повідомити про підозру в скоєнні злочину.
Який злочин?
Убивство.
Переклад субтитрів: Тарас Кунець