СЕРІАЛ NETFLIX
Деякі почуття нагадують старих друзів.
Депресія для мене така ж.
Коли її немає, я цього не пам'ятаю.
Пам'ятаю, це погано.
Я пам'ятаю темряву, але кожен раз відчувається інакше.
Є різниця між тим, щоб пам'ятати вигляд кімнати й зайти в неї.
Знову бути в ній.
Відчувати це.
Спочатку епізод розвивається повільно.
Нав'язлива думка: «Не хочу тут бути», та потім вона зникає.
Ти її відганяєш, як муху чи сморід.
Та коли він поглинає тебе, коли ти справді в ньому, це все.
Це те, ким ти є, ніким іншим.
Ззовні виглядаєш так само, посміхатися і вдавати важко,
а всередині — усе інакше.
Ти починаєш ненавидіти себе.
Ти такий самотній, неймовірно самотній.
Ти можеш бути з коханою людиною, але не зовсім з нею.
Ми думаємо, що знаємо, що відбувається з іншими, та це не так.
Ніколи не знаєш, що коїться в чужій голові.
Усі ведуть битву, яку ми не бачимо.
У всіх нас є сліпі зони.
Чорт, котра година? Я заснула.
Чорт. Я спізнилась на роботу.
Джо зробить те, що він завжди робить, коли суворий і розчарований.
Потусимо пізніше?
Не можу. Треба зробити англійську.
Гаразд.
-Люблю тебе. -Люблю тебе.
І ти знаєш, що це ти.
З тобою щось не так, і це теж виснажує.
Так паскудно, виснажливо й безпорадно.
Це порожнеча,
а існування забирає стільки енергії, що хочеш зануритися в темряву,
де з тобою ніхто не розмовляє і не треба посміхатися, говорити, бути.
Хай там як, це знайомо.
Я вже був тут, виходив з цього раніше, та коли виходиш з цього стану,
це стає кімнатою, яку пам'ятаєш, та ти не в ній.
І це лякає.
Ненавиджу бранчі.
Приймеш замовлення в десятого столика? Я не можу, а вони чекають.
Де Джинні?
Я не наймав вас, щоб виконувати вашу роботу.
Добре.
-Прийму замовлення. -Думала, ти не хочеш цього робити.
-Хочете почати з випивки? -Дякую, Джо.
Візьмемо графін мімози. Він нам потрібен.
Є щось особливе, Джо?
Так, я можу приготувати все, що захочете.
Синтіє, ти знаєш, чого хочеш?
Знаєте, я не дуже голодна.
-Я замовлю персикові млинці. -Ням.
Доброго ранку.
О, ти тут.
Привіт, Поле. Радий тебе бачити.
-Усе гаразд? -Так, усе чудово.
Я просто йду робити весільні покупки.
-Хочеш, щоб я пішов з тобою? -Ні, не треба.
Завези Остіна до Зака.
-Точно. -Я заберу тебе до вечері.
Родинне дерево?
-А для мене там є гілка? -Ну, ти ж мені не родич.
Гей, Остіне, Пол не твій батько, але він одружується з твоєю мамою.
-Він член сім'ї, так? -Мабуть, що так.
Чудово. То чому б не дати йому гілку? Може, якусь нижче?
-Де Джинні? -Вона працює.
Тобто в справжній кав'ярні?
-Можна соєве знежирене лате? -Не хочу це.
Вітаємо в кав'ярні.
Замовлення готове.
Рада, що не маю роботи.
Саме тому я завжди планувала вийти за багатія,
або продавати фото стоп за мільйон доларів.
Фото цих маленьких стоп? За мільйон доларів?
О ні!
Глянь на це. Ти це бачиш?
Поглянь на неї.
Що це на тобі?
Що? Подобається?
Знайшла в комісійному магазині. Потворно-мило.
-Потворно — це точно. -Чорт.
Щодо потворного, Софі купила квитки на «Веллінгтон».
Побачить мене злою і потворною відьмою, з якою не хоче одружуватися.
Ура.
Хто тобі пише?
Мабуть, Пресс просто набридає.
-Що він пише? -Не знаю. Нічого.
Він хоче бути з тобою?
Буквально ніколи.
Щоб бути з Прессом треба ненавидіти себе.
Це точно.
У нас з Джорданом завтра річниця, три роки разом.
-Дурний маленький Джордан. -Я знаю.
Що… Куди він тебе поведе?
Ну, це ж Джордан, «Блакитна ферма» або «Костко».
Хто не любить «Костко»?
Коли помру, розвійте там мій прах.
-Я зроблю це. -Дякую.
Та йому треба більше старатися з подарунками.
-Він не вміє дарувати подарунки. -Радіобудильник?
Знаєш, що мені сподобалося?
Та мила керамічна білка, яку він подарував тобі на День святого Валентина.
-Пам'ятаєш? -Горішок?
Так, Горішок.
Не знаю, просто… Можливо, він сприймає мене як належне.
На мій день народження він написав «З днем народження» на картці,
а ззаду було його дитяче фото.
-Привіт, Маркусе. -Привіт, Сілвер.
Привіт.
-Крутий корсет. -Дякую.
Сілвер робить костюми для вистави,
і вона неймовірна.
Дуже мило.
Що ви задумали?
-А що? -Просто питаю.
-Не будь таким злим. -Але це так весело.
Хочемо розслабитися.
-Овва, «Чачо». -Тато помітить, що його немає.
Маркусе.
Будьмо.
Макс, гарне вбрання.
Присягаюся, не знаю, у чому його проблема.
Що?
Нічого.
-Гарне вбрання. -Вона буквально почервоніла.
-Вампірша в корсеті. -Замовкніть!
-Їй це подобається. -Боже.
Я справді хвилююся за Маркуса.
-Я була в його кімнаті… -І що робила?
-Стежила. -Справедливо.
…і знайшла його зошит з малюнками, вони дуже похмурі.
Ти з ним говорила?
Так. Я подумала:
«Знайшла зошит з малюнками. Дуже похмуро. Я хвилююся».
Він сказав: «Поважай приватність, довіра — важливо».
Такі от нудні речі.
Поговори з Джинні. Вона має знати, якщо щось не так.
Заку! Остіне!
Прийшла мама Остіна.
Привіт, Заку.
-Привіт, тату. -Привіт, друже.
Іди за своїми речами.
Я сказав Джорджії, що заберу його.
Отримав моє повідомлення щодо квартири на Еббот?
Так. Так, вона ідеальна.
-Дякую, Синтіє. -Без проблем.
Для Остіна добре, що тато поруч.
Орендодавець мій друг. Замовлю словечко.
До зустрічі.
-Бувай. -Бувай. До зустрічі.
Гей. Тобі було весело з Остіном?
-Ми грали в хованки на вулиці. -У січні в Новій Англії?
Іди нагору, прибери іграшки. Я зараз прийду.
Привіт, коханий. Це я.
У Зака новий друг, і він дуже щасливий.
Вони граються на вулиці в холоді. Згадала, що йому треба нову шапку.
Він загубив гірського лева в школі.
Знаєш, я чекаю, що ти прокинешся.
Скажи: «Привіт, красуне, що готуєш?»
Це так несправедливо.
Я хотіла постаріти з тобою.
Я завжди думала, що ти будеш милим з сивими волосинками
і зморшками.
Я хочу це побачити.
Хочу бачити твої зморшки від доброти,
мій дорогий, добрий Томе.
Я зустрічалася з не дуже хорошими чоловіками
у коледжі.
А мій тато був йолопом.
Та не ти.
Не мій Том.
Вибач.
Вибач, Томе.
-Я вже порахувала, Джо. -Добре.
-Так. Проведу тебе до авто. -Так.
Це Веллсбері.
Вулиці патрулюють.
Усе добре.
Добраніч.
Гаразд. Падмо, облиш, усе добре.
-Ні, не добре. -Усе добре.
Він був надворі.
-Впав з дошки. -Джинні тут?
Ні, вона давно пішла.
-Ти п'яний? -Ні.
-Марк… -Дивися.
Маркусе.
Гаразд.
Можеш зробити каву? Чому б тобі не сісти?
Я за тобою.
-Пий. -Ні, дякую.
Подзвонити мамі?
Знову.
-Маркусе, чому ти п'яний у неділю? -Бо неділя депресивна.
Неділі його пригнічують.
Навіть не в реальному світі.
А мені це здається реальним.
Слухай, у старшій школі буває важко,
та це не триватиме вічно.
Я бачу, що тобі було важко в школі.
Що?
Ні, просто я бачу, як ти став таким, який ти є зараз.
Ні, у школі я був класним.
Я був схожий на принца з Беверлі-Гіллз.
На кого?
Ти не виросла на Nick at Nite, помітно.
Як ти потрапиш додому?
Я можу його підвезти.
Маркусе, скажеш, чому ти п'єш алкоголь?
Вода — обмежений ресурс.
Відвези його додому.
Як справи? Гаразд.
Добре.
Я не сумую за старшою школою.
Як пройшла літня поїздка до Джорджії?
Не знаю, спекотно.
То ти хочеш відповіді на тест з історії чи з хімії?
Як ти їх дістав?
Що ти маєш на увазі? Усі довіряють наглядачу,
який проводить багато годин у головному офісі,
а іноді його просять зробити ксерокопії.
Тобі щось потрібно?
Я допомагаю під час навчання, бо в мене мало друзів.
Ти такий злий, і, гадаю, ніхто навіть не здогадується.
-Що сталося з «Рейбенами»? -Я їх загубив.
Відійди, диваку.
Як справи?
Цього року буде так, як і минулого.
Ти це знаєш.
Джо, серйозно, не треба. Він тебе знищить.
Просто… Забий.
Я не вмію забивати.
Джо.
Гей.
Ти пошкодуєш, що зробив це.
Так, у цьому ми згодні.
Чорт.
На кухні горить світло. Вони ще не сплять. Я помітно п'яний?
-Дуже. -Боже. Чорт.
Добре.
«Макс, допоможи.
Я на заїзді».
Гей, Падмо, вибач.
Ти не так далеко від мене живеш.
Ні, маю на увазі…
Вибач…
за все
між нами.
Усе гаразд.
Ні.
Я не хотів тебе образити.
Чому ти сказав, що не хочеш серйозних стосунків?
Це через мене?
Ми довго були разом.
Я почувалася дурепою, наче…
ти використовував мене для сексу й таке інше.
-У нас ніколи не було сексу. -Гаразд, серйозно?
-Ми зустрічалися. Ми робили інші речі. -Я знаю.
Я не
використовував тебе.
Ти мені подобалася.
У мене немає потрібної відповіді. Вибач.
Так.
Ти зробив мені боляче.
Я всім зробив боляче.
Що це означає?
Не знаю.
Я в цьому невмілий.
Я суцільне лихо.
Я не повинен бути ні з ким.
Ти про що?
Джинні?
Привіт, Макс. Я п'яний.
Так, я зрозуміла.
«Макс, доповідай. Я на морозі».
-Ходімо. -Гаразд.
Так. Виходь. Усе добре.
Дякую, Падмо.
-Усе гаразд. -Гаразд?
-Треба зайти дуже тихо. -Тихо?
-Зайдемо тихо. -Батьки вдома.
-Саме так. -Так.
А мама коли повернеться?
Пізніше.
У тебе така маленька кімната.
Ні, не маленька.
Дивний коментар.
-Ти щойно зняв кофту. -Ні, не зняв.
Ти мене навіть не поцілуєш? Ти просто…
Я ненавиджу тебе як людину щиро й по-справжньому до глибини душі.
Думаю, зробити лазерну епіляцію пахв.
Так, дорого, але воно того варте.
Тоді не треб буде голитися. Що ти…
Ти що, весь час витріщаєшся на Сілвер?
Ні.
Ні, дратує, що Джинні завжди сидить там з Маркусом,
коли вона має сидіти тут з нашою компанією.
Не знаю, схоже, що ти витріщаєшся на Сілвер.
-Так. -Замовкни.
Наче щасливі, Джинні й Маркус.
Це тебе вбиває?
Ні, я не злий. Хочу, щоб вона була щаслива.
Так. Хантере, тобі треба на побачення.
Мені ніхто не подобається.
А як щодо Падми?
Я бачу це й мені подобається.
Може, не будемо про моє любовне життя?
Гаразд, ходімо по Джинні, Джин, Джин, нам треба на англійську для дітей.
Для дітей?
Так, упевнена, лише англійська для дітей вписувалась у її графік, тож…
Добре, у мене хімія.
Хочеш повеселитися?
Завжди хочу.
Так, тату.
Так, вона погодилася на шлюбний контракт, тату, але справа не в грошах.
Я не хочу це чути.
Тату, слухай, ти маєш відчепитись від Джорджії, добре?
Я одружуюся з нею. Постався до цього серйозно.
Так. Ні, не давай мамі слухавку.
Ні, не треба…
Привіт, мамо. Так. Привіт.
Я просто казав татові, що я б…
Що я б хотів, щоб ти зв'язалася з Джорджією щодо весілля.
Не знаю, поїдь з нею за весільним тортом. Чи поговори з нею про «Гору».
Вона в захваті від «Гори».
Мамо, я твій старший син,
і я планую вийти заміж, змирися з цим.
Так, заходь.
Слухай, я маю йти. Люблю тебе. Бувай.
Сьогодні засідання шкільної ради, де презентуємо бюджет,
і мушу сказати, що буде нелегко.
Ми робимо скорочення заради інших ініціатив.
Батьки Веллсбері прийдуть за тобою.
Я хочу, щоб ти був готовий.
Гей. Ти якраз вчасно для судного дня.
Звучить не дуже добре.
Ні.
Та цей бюджет найкращий для Веллсбері. Не можу зробити всіх щасливими.
Якщо не буде якогось джерела надходжень,
школи не отримуватимуть більше грошей, ну, без шкоди для інших.
Усі постраждають.
Економіка страждає, а світ палає.
У малого бізнесу проблеми. Грошей на все не вистачає.
Це дуже допомогло, Ніку. Дякую.
Це дуже приємно.
-Я радий, що знайшов тебе. -Що ж, тобі знадобилося багато часу.
Гадаю, перед тим ти мусив подорожувати.
Можна дещо спитати?
Так, звісно.
Коли ви з Джорджією востаннє…
були разом?
Не так давно.
Так.
Так… я так і думала.
Багато може змінитися за короткий час. Багато змінилося.
Слухай, мені готуватися до невдачі?
Ні.
Ми багато пережили,
Джорджія — мама Джинні. Вона завжди буде в моєму житті.
А місце для інших є?
Кумедно, що ти це сказала. Я декого зустрів.
Справді? Добре.
-Так. -То вона просто фантастична?
Звісно.
Мабуть, ти не хотів би все зіпсувати.
Слухай, Сімон,
усе добре, гаразд?
Ти мені подобаєшся.
Ти мені дуже подобаєшся.
Не налаштовуйся на невдачу.
Добре.
Я бачила пекло,
і воно тут, у цій кімнаті з тобою.
Добре.
Це одна з моїх реплік з п'єси, якої я насправді боюся,
бо всі побачать мене в костюмі справжньої відьми.
Хіба це не сенс акторства?
Вечеря за годину, маєш спуститися, будуть фрикадельки.
Добре.
Зрозумів, фрикадельки.
А Сілвер…
вона самотня?
-Вона тобі подобається. -Замовкни.
Це не так.
Чи вважаю я її привабливою? Так, вона дуже приваблива жінка.
Мені подобається тусити з нею. Я заінтригована.
-Вона тобі подобається. -Боже, забудь.
Гей.
Що таке?
Не хочу, щоб мене скривдили.
Ні, це… Це не ти.
Що це означає?
Ти емоційно безстрашна
і чесна.
Якщо сердишся, ми знаємо. Якщо хтось подобається, ти кажеш.
Ось хто ти.
Це твоя найкраща й найгірша риса. Не дай Софі змінити тебе.
Мені… просто здається…
Що я втратила впевненість. Наче вона зникла.
Ні, ти не можеш її втратити. Це вроджене.
То що? Ти почав зустрічатися з Джинні й тепер ти експерт із любовних питань?
Навряд.
Що це означає?
Я…
не думаю, що кохання — завжди добре.
Чорт.
Не знаю, чи хочу бути з кимось.
Іноді
це здається поганою ідеєю.
Чорт.
Це не через Джинні.
Я люблю Джинні.
Лише вона робить мене щасливим.
У цьому й проблема.
Ніхто не повинен відповідати за твоє щастя.
Це нечесно.
Максін, накрий стіл для фрикадельок!
Вона самотня.
Сілвер.
-Привіт, Джинні. -Привіт.
Ви такі милі.
Дякую.
Моя зміна закінчилася, та з річницею.
Що з нею таке?
Не знаю.
Купив молочний коктейль.
До дна, добре?
Ти бовдур.
Ти проноза.
Називай мене зморщеною старою відьмою в обличчя.
ХАНТЕР ЧЕН ПОВІДОМЛЕННЯ
УСІ ПОГОДИЛИСЯ
Ти бовдур.
Ти проноза.
Називайте мене зморщеною старою відьмою…
Що таке?
Ненавиджу грати лиходійок.
Та в тебе це добре виходить.
Смішно.
Усі дивитимуться на мене й сміятимуться.
Я втомилася відчувати, що мене забагато для всіх.
Пам'ятаєш улюбленого персонажа з «Крижаного серця»?
Олаф.
А з «Аладдіна»?
Джин.
А в «Моані» це був Мауї.
У «Королі Леві» це був Тімон.
Чому?
Вони кумедні.
Прикро, вони всі чоловіки. Зрозуміла, коли ти їх перерахував.
Ти кумедна. Ти головна героїня.
Щобільше, ти смішиш людей. У житті й на сцені.
Це дуже особливе вміння. Мало хто так може.
Будь-яка гарна дівчина може стати Білосніжкою.
Але скільки людей може бути Допі?
Я люблю Допі.
У тебе талант
змушувати людей відчувати, що вони мають дозвіл бути дурниками.
Це рідкість. Це дар, це не забагато. Гаразд?
Тату, я хвилююся за Маркуса.
Школи мають бути в пріоритеті.
Потрібні підвищені стипендії у спортивних секціях та гуртках,
екологічний транспорт, нові планшети…
Планшети.
Прошу, усі знайте, що Веллсбері вже пишається тим,
що має один з найвищих бюджетів на освіту в усьому штаті.
Це майбутнє дітей.
У Ньютона вищий відсоток
вступу до шкіл Ліги Плюща, ніж у нас.
То що, ти без Сімон?
Сильно ревнуєш?
Гроші йдуть на…
-Це вчитель Джинні з англійської. -То запитаймо їх.
Встаньте, якщо вважаєте, що треба виділити більше грошей на школи.
Чудово.
Я хочу почути кожного з вас, і саме тому…
Я хочу підготовки до тестів та більше поглиблених.
Зосередьмося на мистецтві й особливих потребах.
І на інтеграції розмаїття в навчальній програмі.
Ти маєш рацію.
Ви всі маєте рацію.
Школам потрібно більше грошей, більше, ніж виділено бюджетом.
У мене одна дитина в школі Бенклер, а інша у Веллсбері.
Я глибоко інвестую в освіту.
Але я також працюю в мерії,
і я маю можливість спостерігати за тим, як невтомно
мер Рендольф працює, просуваючи інтереси цього міста.
Освіта важлива, та як і решта міста.
І я люблю це місто, справді.
Має бути рішення.
Так. І дякую, Джорджіє.
Будь ласка.
Ще щось?
Економіка страждає, а світ палає.
Це надихає. Може, сядеш.
І саме тому ми в мерії започатковуємо суботи малого бізнесу.
У Веллсбері лише місцевий бізнес.
У нас немає «МакДональдзу» чи «Волмарту»…
Бутік Одрі, кафе «Блакитна ферма».
Саме тому щотижня в інстаграмі мера Веллсбері,
який уже має понад 50 000 підписників,
буде висвітлюватися малий бізнес,
а відсоток від прибутку надходитиме безпосередньо до шкіл.
Таким чином, школи вливають гроші в місто й навпаки.
Безпрограшно.
Дякую, Поле, за чудову ідею.
Мер, який діє! Гаразд.
І дякую всім, що прийшли сьогодні.
Засідання закрито. Побачимося наступного разу.
Гарна ідея, Поле.
Може, йому знову треба до психіатра.
Може, треба поміняти його ліки.
Ходімо.
Гадаю, я представлюся.
Так, це йому покаже.
-Пане Ґіттен. -Так.
Я батько Джинні Міллер.
Мені шкода, що Джинні кинула просунуту англійську.
Вона дуже розумна, завжди здає хороші роботи.
-Та я нічого не можу зробити. -Вона кинула ваш предмет?
Дуже шкода.
Це було її рішення.
Я цього не знав. Ти знала?
Ні, але добре, що так сталося.
-Гей, усе добре? -Що?
Персику?
Ти можеш поговорити зі мною.
Якщо щось не так.
Ти ж знаєш, я можу про себе подбати.
Так, я знаю.
Та ти жартуєш.
-Мері. -Вистачило зухвальства прийти.
Гей, геть з мого дому…
Легше. Гей.
Легше з цим, добре? Гей, чекай!
Ні!
Ні.
Будь ласка!
Око за око.
Джорджіє, досить.
Ти не відписуєш мені. Усе добре?
Нам треба поговорити.
Привіт, Джо.
Мені здали ту квартиру, яку ти мені знайшла.
Дякую, що допомагаєш бути ближче до сина.
Будь ласка.
-А ось і Джі. -Як пройшло засідання шкільної ради?
Я не змогла прийти, бо не хотіла йти.
Поговоримо?
Я заплачу. Насолоджуйся.
-Що? -Він мені не подобається.
Боже мій.
Це ж Джорджія, так? Та, яка вважає тебе лише другом?
-У тебе є до неї почуття. -Ні. Ні, це…
Їй потрібна допомога.
Тому ти не відписуєш мені?
Усе гаразд, Джо.
Ти не маєш бути зі мною, але й з нею теж.
Ти про що?
Я піду додому.
Синтіє…
Дякуй зіркам, що вона виходить за іншого.
Ти на неї не схожий, Джо. Ти хороший хлопець.
У твоєму тілі нема й злої кістки.
Вона б з'їла тебе живцем.
До зустрічі, Джо.
Це стандартна перевірка.
Облиште.
Якщо нічого не зробив, то не хвилюйся.
Це маячня.
Що відбувається?
Його шафку обшукують.
У мене тут нічого немає. Що це таке?
Дивно.
Цікаво, чи хтось з головного офісу отримав підказку, що він краде відповіді.
-Що це? -Це…
Що? Це не має.
Знаєш, що ще є в офісі?
Список кодів до шафок.
Гаразд. Попри нещодавній скандал,
ми повертаємося до звичайного графіку.
«Володар мух», класична казка.
Вона пронизує всі сфери життя суспільства.
Хто хоче почати? Так.
Мені сподобалося в романі «Сестра-аутсайдер»,
коли Лорд говорила про необхідність чорного фемінізму,
що все, що менше, ніж об'єднання всіх жінок,
досі є продуктом патріархату.
Не знаю, чого ти хочеш досягти.
Це було потужно,
бо книга підкреслила, що стереотипи про чорношкірих жінок
треба дестигматизувати.
Що це таке?
Подумала, що варто зосередитися на іншій точці зору.
Джорджіє!
Привіт. Синтіє.
А Остін не хоче знову прийти до нас?
Заку було з ним так весело на днях.
З мамою все добре?
Вона була тут минулої ночі й здавалась дивною.
Хвилюватися треба, коли вона видасться нормальною.
Слухай, Джо, можна сьогодні піти раніше?
На «Веллінгтон».
-Мені байдуже. -Джо…
-Джинні… -Це ти здаєшся дивним.
Джинні, є хвилинка? Це важливо.
Я працюю.
Це щодо покійного чоловіка твоєї мами.
Лише не про Кенні.
Це не про Кенні.
Її інший чоловік, на ім'я Ентоні Грін.
ВЕЛЛІНГТОН
Ми сядемо спереду.
Я сяду до Джинні.
-Як справи? -Нормально.
-До танцю -Пристойного
Заможного
Ми хочемо знайти нареченого
До танцю
-До танцю -Ідеально
Має пройти
Ми мусимо знайти нареченого
До танцю
Це нечесно
Не хочу бути нареченою
Прожити все життя в невіданні
Про всі ті чудові історії, що існують
До танцю, до танцю
Дурне маленьке дівчисько
Обережно з бажаннями
Твоя краса — випадковість
Тобі пощастить, якщо тебе помітить…
Гарний герцог з невмирущою чарівністю
Дівчата мене обожнюють, Та я не піддамся на вмовляння…
Пристойного, ідеального
Ми хочемо знайти
Я мушу знайти
Ми мусимо знайти нареченого
-Що ти тут робиш? -Можна зайти на хвилину?
Зараз не найкращий час. Зак грається і…
Добре. Заходь.
Ти мала рацію. Це Джорджія.
У мене до неї симпатія. Не знаю, що це. Вибач.
Знаю, у тебе багато проблем.
Мій чоловік у хоспісі в сусідній кімнаті.
Саме так.
Тож так, вибач. Я не хотів тебе скривдити.
Скривдити чи використати,
чи експлуатувати в момент слабкості.
Я насправді навіть не знаю, як пробачити собі…
І це смішно?
Усе гаразд.
Це просто смішно, усе це.
Я просто хотів попросити вибачення.
Мені це було потрібно.
Я заплуталася. Я суцільне лихо.
Ти мене не скривдив, добре?
Ми отримали те, що нам було потрібно, і чого хотіли з кимось іншим.
Усе добре.
Не ти маєш мене втішати.
Я прийшов попросити вибачення і втішити тебе.
І мені шкода.
Думаю, ти чудова,
ти найсильніша жінка, яку я знаю.
Усе буде добре.
Добре. Звучить непогано.
Я дуже рада, що ти мій друг.
Я хочу, щоб так було й надалі.
Так і буде, добре? Я твоя підтримка.
Безплатна картопля фрі до кінця життя.
Тобі треба йти. Джорджія скоро приїде за Остіном.
Добре.
Це було круто!
-Ми неймовірні! -Я знаю!
-Брейшо, це було неймовірно. -Дякую.
Гаразд, ось і він. Великий дует.
-Це мій улюблений номер. -Справді?
Ти мій улюблений персонаж.
Вижени його.
Добре.
Покажемо їм.
Моя мила дитино,
дозволь розповісти тобі дещо про шлюб.
Ти думаєш, що знаєш, та ти не знаєш
Ти ніколи не дізнаєшся,
Як влаштований світ
Тобі зроблять боляче
Ось що я тобі скажу
Шлюб — темниця, це темниця
Кохання — просто зброя, це зброя
Краса — ілюзія, це ілюзія
Колись ти станеш такою, як я
Ти думаєш, що знаєш, та ти не знаєш
Може, зараз ти й мила
Та час плине швидко
Краса не вічна Ось що я тобі скажу…
Що це?
-Схоже на скотч. -Замовкни.
Ноги скотчем обмотані?
Це зброя
Краса — ілюзія, це ілюзія
Колись ти станеш такою, як я
У моєму коханні ніхто не сумнівається
Моє серце неможливо похитнути
І я буду вірною
Попри твої заперечення
Моє серце повинно слухатися
Шлюб — темниця, це темниця
Кохання — просто зброя, це зброя
Краса — ілюзія, це ілюзія
Колись ти станеш такою, як я
Як я
Ти думаєш, що знаєш, та ти не знаєш
Ти ніколи не дізнаєшся,
Як влаштований світ
Тобі зроблять боляче
Слухай сюди
Шлюб — темниця, це темниця
Кохання — просто зброя, це зброя
Краса — ілюзія, це ілюзія
Колись ти станеш такою, як я
Дякую.
Добре.
Слухайте! Спускається темрява.
Хто не сховався, я не винен.
Заку?
Остіне?
Що ви задумали?
Синтіє!
Синтіє, настав час!
Втікаєте з вечірки?
Якщо на мені три спідниці, панталони й корсет…
Що з вами?
Чи боїтеся, що сонце зробить мою ніжну шкіру грубою? Я…
Вона подавилася. Я зробив прийом Геймліха. Довга історія.
Мила Жозефіно, я вас образив. Клянуся честю, не хотів.
Ваша честь виявилася дуже сумнівною.
Я чула багато історій.
О, справді?
Вони вам сподобалися?
Перепрошую, герцогу.
Ви забуваєтесь.
Я Жозефіна Марго Веллінгтон.
Ви самі заговорили про панталони.
І ви, Жозефіно Марго Веллінгтон, почервоніли.
Я б ніколи не покохала того,
Чиї очі бачать мене наскрізь,
Чиї чари хочуть мене заплутати,
Бо ви мене не радуєте
Я б ніколи не покохала того,
Хто нехтує правилами ввічливості
Я не знаю ваших намірів,
Наче я ваш винахід
Та це не так, сер
Навіщо ви мене так роззброюєте?
Чому не можете покохати мене у відповідь…
Я в туалет.
Я б усе кинула
Віддалася б пристрасті
Переверніть столи догори дриґом
Спаліть цю позолочену мантію…
Макс засмутиться, якщо пропустиш кінець.
Ти пропускаєш кінець.
-У неї менші очікування щодо мене. -Байдуже.
Не розумію, чому ти така засмучена.
Ти думаєш, що я засмучена?
Я не засмучена, я налякана.
-Джинні… -Скажи мені.
Що сказати?
Скажи, що не хочеш бути зі мною.
Що?
Справа в цьому, так?
Ти не хочеш бути моїм хлопцем.
Чому не можете покохати мене
У відповідь?
Чому не можете покохати мене
У відповідь?
Це не…
Знаєш що, прибережи це, гаразд? Я знаю, що ти скажеш.
-Ти хочеш піти. -Я не хочу піти.
Я просто не хочу
стримувати тебе.
Не роби цього.
Не вдавай, що це заради мене,
бо я цього не хочу.
Я не хочу цього. Я хочу тебе.
Ти маєш рацію.
Це не через тебе, а через мене. Вибач.
Я люблю тебе.
Я вже не вірю в це.
Ти казав назавжди, ти так казав, а тепер тікаєш?
Ні, я тут.
-Я завжди буду поруч… -Ні.
Ні, ти буквально покидаєш мене.
Маркусе.
Я все тобі розповіла. Ти знаєш мене…
Я знаю.
Тоді що…
Добре, це не ти.
Це не ти. Ти б так зі мною не робив.
Так? Бо я твоя Джинні, і я…
Я твоя Джинні.
Так? А ти мій Маркус.
Ти мене б так не скривдив, правда?
Не хочу ще кривдити тебе.
Що?
Що таке з цим клятим коридором? Я…
Ти казав…
Ти казав, що завжди кохатимеш мене.
Казав, що любиш мене сьогодні, завтра, назавжди.
Ти казав, що я маю для тебе сенс.
Так.
Ти це казав, ось що ти казав!
Це правда.
Тоді що змінилося?
Що змінилося? Скажи, що я зробила не так…
-Просто скажи мені. -Боже, нічого!
Ти нічого не зробила.
Це через мене, обіцяю.
Обіцяєш?
Ти обіцяєш мені, Маркусе?
Знаєш що? Ненавиджу обіцянки,
бо кожен, хто дав мені обіцянку,
порушив її, бо вони брехуни.
А ти мав бути тим, хто мені не бреше.
Тобі байдуже, що кривдиш мене?
-Не байдуже. Я просто… -Що?
У мене немає місця…
для болю інших людей.
Ти розумієш, що робиш?
Ти кажеш…
Ти кажеш, що змиришся з тим, що більше не обіймеш мене,
не поцілуєш.
Це кінець? Просто…
Так.
Ти про це пошкодуєш.
Ти зрозумієш, що це не ти.
І буде надто пізно, бо ти нас ламаєш.
Якщо ми зламані, це кінець і…
Прошу. Прошу, не роби цього, Маркусе.
Прошу, не роби цього.
Я люблю тебе.
Дякую.
Боже! Це було неймовірно.
Брейшо, Боже!
Боже, Брайон не міг відвести очей від тебе весь час!
-Справді? -Так, присягаюся.
Брейшо, це було неймовірно.
-Хіба вона не гарна? -Гаразд, Макс, іди вже.
-Гаразд. -Однозначно.
Чудова робота!
Хочеш якось піти на каву чи щось таке?
Так. З радістю.
Тобто, саме через це я грав.
Що?
Так. Товариші по команді злі, що я грав замість футболу.
Це дуже тупо, і ти, мабуть, не пам'ятаєш,
та ми якось були разом у квест-кімнаті.
-Справді? -Так.
Ти була неймовірна, Макс.
-Допомогти роздягнутися? -Можна тебе поцілувати?
Так, чорт забирай.
Добре.
Дякую. Ти молодець.
Дякую.
Тату!
-Макс. -Ти була неймовірна.
Боже, ти теж.
Гей!
Ти була неймовірна!
Я бачила лише тебе.
Дякую.
Ну ж бо, ходімо.
А тобі сподобалося?
Макс.
-Софі. Привіт. -Привіт.
Ти прийшла.
Бо ти знаєш інших людей з п'єси, не мене,
ти знаєш багато людей з театру.
-У тебе багато друзів з театру і… -Ти чудово зіграла.
Дякую.
Гей, хочеш якось випити кави?
Здається, нам ще треба дещо обговорити.
Повернення до кімнати, де живе депресія, —
це гострий біль і всепоглинальне заціпеніння.
Я кохаю її.
Навіть у кімнаті я її кохаю.
Але бути коханим — це теж праця.
Я зараз не маю сил бути коханим.
Це був постріл?
Переклад субтитрів: Тарас Кунець