Vissa känslor är som gamla bekanta vänner.
Depression känns så för mig.
Är jag inte i den, minns jag den inte.
Jag minns att det är illa.
Jag minns mörkret, men det är annorlunda att känna det igen.
Det är skillnad på att minnas ett rum
och att gå in genom dörren.
Att vara i det igen.
Att känna det.
När episoden börjar kan det gå långsamt i början.
En påträngande tanke,
"jag vill inte vara här", som sen är borta.
Man viftar bara bort den.
Men när den träffar en totalt, när man är i den, är den allt.
Det är den man är, man är inget annat.
På utsidan ser man likadan ut, att le och låtsas är så jobbigt,
men inuti är det en annan historia.
Man börjar hata sig själv.
Man är så ensam, så otroligt ensam.
Och man kan vara med nån man älskar, men man är inte riktigt med dem.
Vi tror att vi vet hur andra har det, men det gör vi inte.
Man vet aldrig riktigt vad som rör sig i nån annans huvud.
Alla utkämpar en strid man inte kan se.
Vi har alla blinda fläckar.
Fan, vad är klockan? Jag somnade.
Fan också. Jag är sen till jobbet.
Joe kommer att göra den där grejen där han är sträng och besviken.
Ska vi ses senare?
Jag kan inte. Jag ska skriva en engelskauppsats.
Okej.
-Älskar dig. -Detsamma.
Och du vet att det är du.
Det är nåt fel på dig, och det är utmattande.
Så jävla uselt och utmattande, och det är hjälplöst.
Det är ett tomrum.
Att existera är så jobbigt att man vill sjunka ner i ett tomt hål
där ingen pratar med en och man inte behöver le, prata eller vara.
Det är i alla fall bekant.
Jag har varit här förut, kommit ur det förut,
men att komma ur det
blir rummet som man minns men inte är i.
Det är det som är läskigt.
Jag hatar brunch.
Kan du ta bord tio? Jag ligger efter och de har väntat.
Var är Ginny?
Jag anställer inte er för att ta beställningar själv.
Okej.
-Jag tar bord tio. -Du ville ju inte ta beställningarna.
-Några drinkar till att börja med? -Tack, Joe.
Vi tar en mimosa-karaff. Vi behöver det.
Några erbjudanden i dag?
Jag kan göra vad ni vill.
Vet du vad du vill ha, Cynthia?
Jag är inte särskilt hungrig.
-Jag tar persikopannkakorna. -Mums.
God morgon.
Jaha, du är här.
Hej, Paul. Kul att se dig.
-Är allt okej? -Ja, allt är toppen.
Jag ska ut och handla för bröllopet.
-Ska jag följa med? -Nej, det går bra.
Glöm inte att köra Austin till Zach.
-Just det. -Jag hämtar dig före middagen.
Ett släktträd, kompis?
-Finns det en gren åt mig? -Du är inte släkt med mig.
Du, Austin, Paul är inte din pappa, men han gifter sig med din mamma.
-Han är en del av familjen, eller hur? -Jag antar att han är familj.
Bra. Så varför inte ge honom en gren? Kanske en av de lägre där?
-Var är Ginny? -Hon jobbar.
Så du menar ett riktigt kafé?
Får jag en fettfri sojalatte?
Hej, välkommen till kaféet.
Beställning klar.
Jag är glad att jag inte jobbar.
Samma här, därför planerar jag att gifta mig rikt
eller sälja bilder på mina fötter för en miljon dollar på nätet.
Vill du sälja de små fötterna? De små för en miljon dollar?
Åh, nej.
Titta på det här.
Titta på henne lite.
Vad har du på dig?
Vad? Gillar du den?
Det är second hand. Den kändes fulsnygg.
-Du har rätt i den fula delen. -Jävlar.
På tal om ful, så köpte Sophie biljetter till Wellington.
Så nu ser hon mig som en ond, ful häxa som ingen vill gifta sig med.
Hurra.
Vem messar dig?
Det är nog bara Press som är irriterande.
-Vad säger han? -Jag vet inte. Inget.
Vill han vara med dig?
Bokstavligen aldrig.
Man måste hata sig själv för att vara med Press.
Verkligen.
Jordan och jag firar vår treårsdag i morgon.
-Dumma lilla Jordan. -Jag vet.
Vart tar han dig?
Tja, det är Jordan, så Blue Farm eller Costco.
Vem älskar inte Costco?
När jag dör ska ni sprida min aska där.
-Jag gör det. -Tack.
Okej, men han måste bli bättre på presenter.
-Han är så dålig på att ge presenter. -Radioklocka?
Herregud, nej. Vet du vad jag älskar?
Den söta, lilla ekorren i keramik som han gav dig på alla hjärtans dag.
-Minns du den? -Du menar Nutty.
Jag menar Nutty.
Jag vet inte. Det känns som att han kanske tar mig för givet.
På min födelsedag skrev han: "Grattis", på ett indexkort
och satte sitt bebisfoto på baksidan.
Hej, Marcus.
Hej, Silver.
Hej.
-Cool korsett. -Tack.
Silver gör kostymerna till Wellington
och hon är jättebra.
Vad gulligt.
Vad gör ni?
-Hur så? -Jag frågar bara.
-Var inte så otrevlig. -Men det är roligt.
Vi ska bara chilla.
-Oj, Chacho. -Pappa kommer att märka att den saknas.
Marcus.
Skål.
Jag älskar din outfit.
Jag vet inte vad hans problem är.
Vad?
Inget.
-"Jag älskar din outfit." -Hon rodnar.
-Lilla vampyrkorsettjejen. -Tyst.
-Hon gillar det. -Herregud.
Jag är faktiskt orolig för Marcus.
-Jag var i hans rum häromdagen… -Och gjorde vad?
-Spionerade. -Okej.
Jag hittade hans konstbok och den är väldigt mörkt.
Pratade du med honom om det?
Ja.
"Jag hittade din konstbok. Den är väldigt mörkt. Jag är orolig för dig."
Han sa: "Du måste respektera min integritet, tillit är viktigt."
Såna tråkiga saker.
Prata med Ginny om det. Hon vet nog om nåt är fel.
Zach. Austin.
Austins mamma är här.
Hej, Zach.
-Hej, pappa. -Hej, vännen.
Hämta dina grejer, okej?
Jag sa till Georgia att jag hämtar honom.
Fick du mitt meddelande om stället på Abbott Street?
Ja, det är perfekt.
-Tack så mycket. -Inga problem.
Det är kul för Austin att ha pappa nära.
Hyresvärden är en vän. Ett ord från mig, så borde du få den.
Vi ses.
-Hej då. -Hej då. Vi ses.
Du. Hade du kul med Austin?
Vi lekte kurragömma ute.
I januari i New England?
Gå och städa upp leksakerna. Jag kommer snart.
Hej, min kära. Det är jag.
Zach har en ny vän och han verkar glad.
De gillar att leka ute i kylan.
Just det, jag måste köpa en ny mössa.
Han tappade bort sin på skolan.
Jag förväntar mig att du bara ska vakna.
Och säga. "Tjena, snygging. Läget?"
Det är så orättvist.
Jag ville bli gammal med dig.
Jag tänkte alltid att du skulle se så söt ut med vitt hår,
små rynkor.
Jag vill se det.
Du skulle få rynkor från att vara så snäll,
min kära, godhjärtade Tom.
Jag dejtade några inte så snälla män, som du vet,
på college.
Och min pappa var en skitstövel.
Men inte du.
Inte min Tom.
Förlåt.
Jag är så ledsen, Tom.
-Jag har räknat klart, Joe. -Bra.
-Ja. Jag följer dig till bilen. -Ja.
Det är Wellsbury.
Det värsta här är att gå mot rött.
Det är lugnt.
God natt.
Okej. Padma, kom igen, jag mår bra.
-Nej, det gör du inte. -Jo.
Han var utanför.
-Han föll av brädan. -Är Ginny här?
Nej, hon gick för länge sen.
-Är du full? -Nej.
-Marc… -Titta.
Marcus.
Okej.
Hämtar du kaffe? Du kan väl sätta dig?
Precis bakom dig.
-Drick. -Nej, det är bra.
Ska jag ringa mamma?
Igen.
-Varför är du full på en söndag? -För söndagar är deprimerande.
Han har söndagsångest.
Du är inte ens i verkligheten än.
Det känns verkligt för mig.
Hör på, high school kan vara tufft,
men det varar inte för alltid.
Jag kan tänka mig att du hade det svårt i high school.
Va?
Jag kan bara tänka mig att du mognade senare i livet.
Nej, jag var cool i high school.
Jag var som Fresh Prince.
Vem?
Ni växte inte upp med Nick at Nite.
Hur ska vi få hem dig?
Jag kan köra honom.
Vill du berätta varför du dricker alkohol, Marcus?
Vatten är en begränsad resurs.
Okej, kör hem honom.
Vad händer? Okej.
Okej.
Jag saknar inte high school.
Hur var din semester i Georgia?
Jag vet inte, varm.
Vill du ha svaren till historieprovet
eller kemiprovet?
Hur fick du tag i dem?
Vad menar du? Alla litar på en tyst korridorvakt
som tillbringar många håltimmar på kontoret
och ibland blir ombedd att ta kopior.
"Behöver du hjälp?
Jag hjälper till under håltimmen, för jag har inte så många vänner."
Du är så ond, och jag antar att ingen vet det.
Vad har hänt med dina Ray-Bans?
Jag tappade bort dem.
Flytta dig, knäppis.
Läget?
I år verkar bli samma som förra året.
Det vet du.
Nej, allvarligt, Joe. Han kommer att förgöra dig.
Släpp det bara.
Jag är inte bra på att släppa saker.
Joe.
Hej.
Det där kommer du att få ångra.
Ja, det är vi överens om.
Fan också.
Det lyser i köket. De är fortfarande vakna.
Hur märkbart full är jag?
-Mycket. -Åh, gud. Fan också.
Okej.
"Max, hjälp.
På uppfarten."
Du, Padma, jag är ledsen.
Ingen fara. Du bor inte långt från mig.
Nej, jag menar…
Förlåt.
För allt.
Med oss.
Det är lugnt.
Nej.
Jag menade inte att såra dig.
Varför sa du att du inte ville dejta någon seriöst?
Var det jag?
Vi var ihop länge.
Jag kände mig dum…
Som om du använde mig för sex och så.
Vi har aldrig haft sex.
Okej, allvarligt?
-Vi var med varandra. Vi gjorde annat. -Jag vet.
Jag utnyttjade…
…inte dig.
Jag gillade dig mycket.
Jag har inte svaret du vill ha. Förlåt.
Japp.
Du sårade mig verkligen.
Ja, jag sårar alla.
Vad ska det betyda?
Jag vet inte.
Jag är så dålig på det här.
Jag är en katastrof.
Jag borde inte vara med nån.
Vad pratar du om?
Ginny?
Hej, Max. Jag är full.
Ja, jag förstod det.
"Max, hampa. På upptakten."
-Kom nu. -Okej.
Ja. Ut med dig. Det går bra.
Tack, Padma.
-Jag mår bra. -Är allt bra?
-Vi ska vara väldigt tysta. -Tysta?
-När vi kommer in. -De är hemma.
-Exakt. -Ja.
När kommer din mamma hem?
Senare.
Ditt rum är så litet.
Nej, det är det inte.
Men det var taskigt sagt.
-Du tog bara av dig tröjan. -Nej, det gjorde jag inte.
Ska du inte ens kyssa mig? Ska du bara…
Jag hatar dig så mycket som person fullständigt ända in i själen.
Jag ska nog lasra bort håret i armhålan.
Ja, det är dyrt, men värt det.
Så jag inte behöver raka den. Vad gör du…
Spanar du bara på Silver hela tiden?
Nej.
Nej, det är störande att Ginny alltid sitter med Marcus där borta
när hon kan sitta här med vår överlägsna grupp.
Jag vet inte. Det verkar som om du spanar på Silver.
-Ja. -Tyst.
De verkar lyckliga, Ginny och Marcus.
Är det jobbigt för dig?
Nej, jag är inte ond. Jag vill att hon ska vara lycklig.
Ja. Du måste gå på dejt eller nåt, Hunter.
Det finns ingen jag gillar just nu.
Vad sägs om Padma?
Jag ser det och gillar det.
Ska vi hålla oss borta från mitt kärleksliv?
Okej, vi hämtar Ginny, Gin, Gin
och tar med henne till engelska på lägsta nivå.
Lägsta nivån?
Ja, engelska för "dumma barn"
var det enda som passade in i hennes schema, så…
Okej, jag har kemi.
Vill du skaka om lite?
Alltid.
Ja, pappa.
Ja, hon gick med på äktenskapsförordet, men det handlar inte om pengar.
Jag vill inte höra.
Du måste backa om Georgia, okej?
Jag ska gifta mig med henne. Du måste ta det på allvar.
Ja. Nej, ge inte mamma luren.
Nej, inte mamma…
Hej, mamma. Ja, hej.
Jag sa till pappa att jag skulle…
Jag skulle vilja att du kontaktade Georgia om bröllopet.
Jag vet inte, leta efter bröllopstårta.
Eller prata med henne om The Mount.
Hon är väldigt glad över The Mount.
Mamma, jag är din äldsta son,
och jag tänker bara gifta mig en gång, så kom över det.
Ja, kom in.
Jag måste lägga på. Jag älskar dig. Hej då.
Skolstyrelsemötet är i kväll, där vi föreslår din budget,
och jag måste säga att det inte kommer att gå bra.
Vi gör nedskärningar för att klara de andra initiativen.
Wellsburys föräldrar kommer att ge sig på dig.
Jag vill att du är beredd på det.
Hej. Du kommer lagom till domedagen.
Jaha, det låter inte bra.
Nej.
Men budgeten är det som är bäst för Wellsbury. Alla kan inte bli nöjda.
Så om det inte finns andra statsinkomster,
får skolorna inte mer pengar, inte utan att nån annan får lida.
Alla får lida.
Ekonomin är skräp och världen brinner.
Småföretag kämpar. Det finns inte tillräckligt med pengar.
Det var till stor hjälp, Nick. Tack.
Det här är väldigt trevligt.
-Jag är glad att jag hittade dig. -Du tog god tid på dig.
Du var väl tvungen att göra alla roliga resor först.
Får jag fråga en sak?
Ja, visst.
När var sista gången du och Georgia…
…var tillsammans?
Inte så länge sen.
Ja.
Det var det jag trodde.
Mycket kan förändras på kort tid. Mycket har förändrats.
Hör på, är jag dömd att misslyckas här?
Nej.
Vi har mycket historia,
men Georgia är Ginnys mamma. Hon kommer alltid att finnas kvar.
Lämnar hon plats för nån annan?
Lustigt att du säger det. Jag har faktiskt träffat nån.
Verkligen? Okej.
-Ja. -Är hon helt fantastisk?
Absolut.
Förmodligen något du inte vill förstöra.
Hör på, Simone,
det här är bra, okej?
Jag gillar dig.
Jag gillar dig verkligen.
Du är inte dömd att misslyckas.
Okej.
Jag har sett helvetet,
och det är här i rummet med dig.
Okej.
Det är en av mina repliker från pjäsen, som jag fruktar för,
för alla kommer att se mig klädd som en riktig häxa.
Är inte det poängen med skådespeleri?
Det är middag om en timme,
du måste komma ner och det är köttbullar.
Okej.
Okej, köttbullar.
Din vän, Silver…
Är hon singel?
-Du gillar henne. -Åh, tyst.
Det gör jag inte.
Tycker jag att hon är attraktiv? Ja, hon är en väldigt attraktiv kvinna.
Jag gillar att umgås med henne. Jag är intresserad.
Du gillar henne.
Herregud, glöm det.
Du.
Vad är det?
Jag vill inte bli sårad igen.
Nej, det är inte du.
Vad ska det betyda?
Du är känslomässigt orädd
och ärlig.
Om du är arg, vet vi det. Om du gillar nån, vet de det.
Det är den du är.
Det är din bästa och sämsta egenskap. Låt inte Sophie förändra dig.
Det känns som om jag…
Som om jag förlorat min mojo. Du vet, som om den är borta.
Nej, man kan inte förlora mojo. Den är medfödd.
Vad? Började du dejta Ginny och blev en kärleksexpert?
Knappast.
Vad ska det betyda?
Jag…
Kärlek är inte alltid bra.
Åh, fan.
Jag vet inte om jag vill vara med nån.
Ibland känns det…
…inte som en bra idé.
Åh, fan.
Det är inte Ginny.
Jag älskar Ginny.
Hon är det enda som gör mig lycklig.
Det är problemet.
Ingen ska vara ansvarig för din lycka.
Det är orättvist.
Maxine, kom och duka för köttbullar.
Hon är singel.
Silver.
-Hej, Ginny. -Hej.
Ni är söta.
Tack.
Mitt skift slutade precis, men grattis.
Vad är det med henne?
Jag vet inte.
Jag tog en milkshake till dig.
Botten upp, eller hur?
Din dumbom.
Din vessla.
Kalla mig en skrynklig gammal hagga igen.
MEDDELANDE
ALLA ÄR MED
Din dumbom.
Din vessla.
Kalla mig en skrynklig gammal hagga…
Vad är det?
Jag hatar att vara skurken.
Men du är så bra på det.
Lustigt.
Alla kommer att se på mig och skratta åt mig.
Jag är trött på att känna att jag är för mycket för alla.
Minns du din favoritkaraktär i Frost?
Olof.
Och i Aladdin?
Anden.
Och i Vaiana var det Maui.
I Lejonkungen var det Timon.
Varför?
De är roliga.
Irriterande nog, är alla män.
Jag inser det nu när du listar dem så.
Du är rolig. Du har en ledande roll.
Men mer än så, så får du folk att skratta. I livet och på scenen.
Det är en speciell egenskap. Det är inte många som kan det.
Alla vackra tjejer kan vara Snövit.
Men hur många kan vara Toker?
Jag älskar Toker.
Du har en talang
att få folk att känna att de får lov att vara fåniga.
Och det är sällsynt. Det är en gåva, det är inte för mycket. Okej?
Jag är orolig för Marcus, pappa.
Skolorna måste prioriteras.
Vi behöver högre idrotts- och specialklubbsstipendier,
miljövänliga transporter, nya iPads…
IPads.
Ni ska veta, allihop, att Wellsbury redan är stolta
över att ha en av de högsta utbildningsbudgetarna i hela delstaten.
Det är barnens framtid.
Newton har en högre procentandel
som kommer in på Ivy League-skolor än vi.
Vad? Ingen Simone?
Är du svartsjuk?
Pengarna gynnar…
-Det är Ginnys engelsklärare. -Låt oss fråga dem.
Stå upp om ni tycker att mer pengar måste tilldelas
Wellsburys skolor.
Toppen.
Jag vill höra från var och en av er här, och det är därför…
Jag vill fokusera på provförberedelse och avancerade kurser.
Vi borde fokusera på konst och särskilda behov.
Vi kanske skulle fokusera på att integrera mer mångfald i läroplanen.
Du har rätt.
Ni har alla rätt.
Vi behöver mer pengar till skolorna, mer än den nuvarande budgeten.
Jag har ett barn på Bankler Elementary och ett på Wellsbury High.
Jag är djupt investerad i utbildning.
Men jag jobbar även hos borgmästaren
och får se själv hur outtröttligt
borgmästare Randolph jobbar för stadens bästa intresse.
Utbildning är viktigt, men resten av staden också.
Och jag älskar den här staden.
Det måste finnas en lösning.
Ja. Och tack, Georgia.
Det var så lite.
Något annat?
Bara att ekonomin är skräp och världen brinner.
Vad inspirerande. Sitt ner.
Det är därför vi på borgmästarens kontor inför småföretagslördagar.
Wellsbury är bara lokala företag.
Vi har inte McDonald's eller Walmart, det är…
Det är Audrey's Boutique, Blue Farm Café.
Det är därför ett småföretag i Wellsbury varje vecka
kommer att belysas på borgmästarens Instagram-konto,
som drivs av borgmästarinnan, och redan har över 50 000 följare,
och en procentsats av vinsten varje vecka
går direkt till skolorna.
Så på det sättet skapar skolor inkomst för staden och vice versa.
Alla vinner i Wellsbury.
Tack, Paul, för den här fina idén.
En borgmästare som agerar. Okej.
Och tack för att ni kom i kväll.
Det här mötet är avslutat. Vi ses nästa gång.
Bra idé, Paul.
Han kanske måste börja träffa sin psykiater igen.
Vi borde se om vi behöver byta hans medicin.
Nu åker vi.
Jag ska gå och presentera mig.
Ja, det visar honom.
-Mr Gitten. -Ja.
Jag är Ginny Millers pappa.
Hör på, jag är ledsen att Ginny hoppade av engelskan.
Hon är väldigt smart och har alltid tankeväckande uppsatser,
men jag kan inte göra något.
Har hon hoppat av kursen?
Det är tråkigt.
Det var hennes beslut.
Det visste jag inte. Visste du det?
Det gjorde jag inte, men tack och lov.
-Är allt bra? -Vad?
Hjärtat?
Du vet väl att du kan prata med mig?
Om något är fel.
Du vet att jag kan ta hand om mig själv.
Ja, jag vet.
Du skämtar.
-Mary. -Du är fräck som kommer tillbaka.
Du, ut ur mitt hus…
Lugn. Du.
Försiktigt med den där, va? Vänta!
Nej!
Nej.
Snälla.
Ett öga för ett öga.
Det räcker, Georgia.
Du svarar inte på mina sms. Är allt bra?
Vi borde prata.
Hej, Joe.
Jag har skickat in ansökan om lägenheten som du hittade åt mig.
Jag kan inte tacka dig nog för att kunna bo nära min son.
Det var så lite.
-Hej, G. -Hur gick skolstyrelsemötet?
Jag kunde inte komma, för jag ville inte.
Ska vi?
Det är jag. Ha så kul.
-Vad? -Jag gillar inte honom.
Herregud.
Det är Georgia, eller hur? Den som bara ser dig som en vän?
Du har känslor för henne.
Nej. Nej, det är…
Hon behöver nog hjälp.
Är det därför du inte svarar mig?
Det är okej, Joe.
Du borde inte vara med mig, men inte med henne heller.
Vad menar du?
Jag ska åka hem.
Cynthia…
Du ska vara tacksam att hon gifter sig med nån annan.
Du är inte som henne, Joe. Du är en gullig kille.
Du har inte ett ont ben i kroppen.
Hon skulle äta dig levande.
Vi ses, Joe.
Det är en rutinkontroll.
Kom nu.
Om du inte gjort nåt fel behöver du inte vara orolig.
Vilket skitsnack.
Vad är det som händer?
Han får skåpet genomsökt.
Du vet att jag inte har nåt här. Vad är det här?
Vad konstigt.
Jag undrar om någon på kontoret fick ett tips om att han stal provsvar.
-Vad är det här? -Det är…
Va? Det är inte mitt.
Vet du vad som finns mer på kontoret?
En lista över skåpkombinationer.
Okej. Trots den senaste störningen,
är vi tillbaka till vår vanliga schemalagda lektionsplan.
Flugornas herre, en klassisk berättelse.
Den genomsyrar verkligen alla aspekter av samhället.
Vem vill börja? Ja.
Det som verkligen slog mig med Sister Outsider
var när Lorde pratade om nödvändigheten av svart feminism
och att allt som är mindre än enandet av alla kvinnor
ändå är en produkt av patriarkatet.
Vad försöker du uppnå?
Det var starkt
hur den betonade att stereotyperna om svarta kvinnor
och deras stigma måste bort.
Vad pågår här?
Jag tyckte att det var uppfriskande att centrera en annan synvinkel.
Georgia.
Hej. Cynthia.
Jag undrade om Austin ville komma och leka.
Zach hade så kul med honom häromdagen.
Mår din mamma bra?
Hon var här igår och verkade lite konstig.
Om hon börjar bete sig normalt borde vi oroa oss.
Får jag sluta lite tidigare i kväll, Joe?
Det är Wellington.
-Jag bryr mig inte. -Joe…
-Ginny… -Det är du som verkar konstig.
Har du tid, Ginny? Det är viktigt.
Jag jobbar.
Det handlar om din mammas avlidne man.
Inte Kenny igen.
Inte Kenny.
Hennes andra man, en man vid namn Anthony Green.
Vi ska sitta längst fram.
Jag ska hänga med Ginny.
-Vad är det? -Inget.
-Till dansen -Pryd och passande
Agera väl
Vi önskar hitta nån för giftermål
Till dansen
-Till dansen -Var perfekt nu
Måste lyckas
Vi måste hitta nån för giftermål
Till dansen
Det här är orättvist
Vill inte stå som brud
Tillbringa livet omedveten
Om alla magnifika historier som finns
Till dansen, till dansen
Dumma lilla flicka
Var försiktig med din önskning
Din skönhet är blott flyt
Du skulle ha tur om du sågs av en…
Av en stilig hertig med obestridlig charm
Damerna må avguda mig Men jag låter mig inte övertalas av…
Pryd och passande, var perfekt nu
Vi vill hitta nån för…
Jag måste hitta nån för…
Vi måste hitta nån för giftermål
Vad gör du här?
Får jag komma in en stund?
Nu passar det inte bra. Zach har en lekdejt och…
Okej. Kom in.
Du hade rätt. Det är Georgia.
Jag gillar henne. Jag vet inte vad det är. Jag är ledsen.
Och jag vet att du har mycket på gång.
Min man får hospicevård i rummet bredvid.
Ja, precis.
Så jag är ledsen. Jag ville inte såra dig.
Såra dig eller utnyttja dig eller nåt,
eller dra nytta av dig i en svag stund.
Jag vet inte hur jag ska förlåta mig själv för…
Och det här är roligt?
Det är okej.
Det här är löjligt. Hela grejen.
Jag ville bara be om ursäkt.
Jag behövde det här.
Jag är en röra. Jag är en katastrof.
Du sårade inte mig, okej?
Vi fick båda något vi behövde och vi önskade att det var med nån annan.
Det är okej.
Du borde inte trösta mig.
Jag kom hit för att be om ursäkt och trösta dig.
Och jag är ledsen.
Jag tycker att du är underbar
och du är en av de starkaste kvinnor jag vet.
Du kommer att klara dig.
Okej. Det låter trevligt.
Det har varit så skönt att ha dig som vän.
Jag vill inte att det ska sluta.
Aldrig, okej? Jag är på din sida nu.
Så gratis sötpotatispommes livet ut.
Du måste gå. Georgia kommer när som helst och hämtar Austin.
Okej.
Det var så häftigt.
-Vi är fantastiska! -Det vet jag!
-Det var otroligt, Bracia. -Tack.
Okej, nu gäller det. Det är den stora duetten.
-Det här är mitt favoritnummer. -Jaså?
Ja, du är min favoritkaraktär.
Sparka ut honom.
Okej.
Nu tar vi dem.
Mitt kära lilla barn,
låt mig berätta lite om äktenskapet.
Du tror att du vet, men du vet ej
Du kommer aldrig veta hur
Världen fungerar
Du blir bara sårad
Jag säger det här nu
Äktenskap är fängslande, ett fängelse
Kärlek är ett vapen, bara ett vapen
Och skönhet, en illusion, en illusion
En dag blir du precis som jag
Du tror att du vet, men du vet ej
Du kanske är söt nu
Men tiden går fort
Skönhet är kort Jag säger det här nu
Vad är det?
-Det känns som tejp. -Tyst.
Tejpar du dina ben?
Är ett vapen
Och skönhet, en illusion, en illusion
En dag blir du precis som jag
Den kärlek jag har kan ingen betvivla
Det hjärta jag har kan inte påverkas
Och jag ska va' sann
Trots din protest nu
Mitt hjärta måste lydas
Äktenskap är fängslande, ett fängelse
Kärlek är ett vapen, bara ett vapen
Och skönhet, en illusion, en illusion
En dag blir du precis som jag
Precis som jag
Du tror att du vet, men du vet ej
Du kommer aldrig veta hur
Världen fungerar
Du blir bara sårad
Lyssna på mig nu
Äktenskap är fängslande, ett fängelse
Kärlek är ett vapen, bara ett vapen
Och skönhet, en illusion, en illusion
En dag blir du precis som jag
Tack.
Jättebra.
Lyssna! Mörkret faller.
Redo eller inte, här kommer jag.
Zach?
Austin?
Vad håller ni på med?
Cynthia!
Jag tror att det är dags, Cynthia!
Flyr ni från festen?
Tror ni för att jag har tre underkjolar, underbyxor och en korsett…
Vad är det med er?
Eller är du bara rädd att solen ska förstöra min mjuka hud? Jag ska säga…
Hon satte i halsen. Jag fick ge henne Heimlich. Det är en lång historia.
Jag har förolämpat er. På min ära, det var inte min mening.
Er ära har visat sig vara en tveksam sak.
Jag har hört historier.
Jaha, har ni?
Gillade du dem?
Ursäkta mig, hertig.
Ni glömmer bort er.
Jag är Josephine Margot Wellington.
Det var ni som nämnde era underbyxor.
Och ni, Josephine Margot Wellington, rodnar.
Jag skulle aldrig älska nån
Vars ögon ser rakt igenom mig
Vars charm vill förvirra mig
För jag är inte road
Jag skulle aldrig älska nån
Som trotsar artigheten
Vad har ni för avsikt?
Är jag er uppfinning?
Det är jag inte, sir
Varför måste ni avväpna mig som ni gör?
Varför kan ni inte älska mig som…
Badrummet.
Jag kastar bort allt
Ger efter för passion
Vänder upp och ner på allt
Och ger upp denna gyllne klänning…
Max blir ledsen om du missar slutet på hennes grej.
Du missar slutet.
Hon har lägre förväntningar på mig.
Visst.
Jag förstår inte varför du är så upprörd.
Är det vad du tror? Att jag är upprörd?
Jag är inte upprörd, jag är livrädd.
-Ginny… -Säg det bara.
Vadå?
Säg att du inte vill vara med mig.
Va?
Det är väl så det är?
Du vill inte vara min pojkvän.
Varför kan ni inte älska mig
Som jag älskar er?
Varför kan ni inte älska mig
Som jag älskar er?
Det är inte…
Eller säg inget. Jag vet hur det låter.
-Du vill lämna. -Jag vill inte lämna.
Jag vill inte…
…hålla dig tillbaka.
Gör inte så.
Låtsas inte att du gör det här för mig,
för jag vill inte det här.
Jag vill inte det här. Jag vill ha dig.
Du har rätt.
Det är inte du, det är jag. Jag är ledsen.
Jag älskar dig.
Jag tror inte på det längre.
För du sa för evigt, du sa det, och nu drar du dig ur?
Nej, jag är kvar.
-Jag finns alltid här för dig. -Nej.
Nej, du lämnar mig.
Marcus.
Jag berättade allt för dig. Du känner mig som…
Jag vet.
Så vad…
Okej, det här är inte du.
Det här är inte du. Du skulle inte göra så här mot mig.
Eller hur? Jag är din Ginny, och…
Jag är din Ginny.
Eller hur? Och du är min Marcus.
Och du skulle inte såra mig såhär, eller hur?
Jag vill inte såra dig mer.
Va?
Vad är det med den här jävla korridoren?
Du sa…
Du sa att du alltid skulle älska mig.
Visst? Du sa att du skulle älska mig i dag, i morgon, för alltid.
Du sa att du förstår mig.
Ja.
Du sa det, det var saker du sa!
Jag menade det.
Vad förändrades, då?
Vad har förändrats? Säg vad jag har gjort fel…
-Snälla, säg det bara. -Gud, jösses, inget.
Du gjorde inget. Det är…
Det är jag, jag lovar.
Lovar du?
Ger du mig löften, Marcus?
Vet du vad? Jag hatar löften,
för alla som nånsin har gett mig ett löfte
har brutit det för att de är lögnare.
Du ska vara den som inte ljuger för mig.
Bryr du dig om att du sårar mig?
-Självklart. Jag bara… -Vad?
Jag har inte plats…
…för nån annans smärta just nu.
Förstår du vad du gör?
Du säger…
Du säger att du är okej med att aldrig hålla om mig igen,
aldrig kyssa mig.
Är du klar? Bara…
Ja.
Du kommer att ångra det här.
Du kommer att inse att det inte är du.
Och det kommer att vara för sent, för du krossar oss.
Och om vi är krossade är det över och…
Snälla, gör inte det här, Marcus.
Snälla, gör inte så här.
Jag älskar er.
Tack.
Herregud! Det var otroligt.
Bracia, herregud!
Herregud, Bryon kunde inte slita blicken från dig på hela tiden.
-Var det så? -Ja, jag svär.
Det var otroligt, Bracia.
-Var hon inte så vacker? -Okej, du kan gå nu.
-Okej. -Absolut.
Jättebra jobbat.
Vill du gå ut med mig och ta en kaffe eller nåt?
Ja, gärna.
Jag gjorde pjäsen på grund av dig.
Va?
Ja. Mitt lag är så arga att jag gjorde det här i stället för football.
Det här är så dumt, och du kommer nog inte ihåg det,
men vi gick till ett escape room tillsammans.
-Gjorde vi? -Ja.
Du var otrolig, Max.
Vill du att jag ska hjälpa dig?
Får jag kyssa dig?
Ja, för fan.
Okej.
Tack så mycket. Du var så duktig.
Tack.
Pappa!
-Max. -Du var fantastisk.
Herregud, du också.
Hej!
Du var fantastisk!
Jag såg bara dig.
Tack.
Kom nu, nu går vi.
Och du? Gillade du den?
Max.
-Sophie. Hej. -Hej.
Du kom.
För att du känner andra i pjäsen, inte mig,
för du känner mycket teaterfolk.
-Du har många teatervänner och… -Du var fantastisk.
Tack.
Har du lust att ta en fika nån gång?
Det känns som vi har lite olösta saker att prata om.
Att vara tillbaka i rummet där depressionen bor
är en skarp smärta och en överväldigande stumhet.
Jag älskar henne.
Även i rummet älskar jag henne.
Men att bli älskad kräver också arbete.
Jag klarar inte att bli älskad just nu.
Var det ett skott
Undertexter: Sabina Svensson