SERIÁL NETFLIX
Virginie, život není fér.
Je tvrdej, takže musíš být ještě tvrdší.
Nikdo tě nesmí vidět brečet. Tvrdej výraz, tvrdá fazóna.
To, co nevědí, nemůžou použít proti tobě.
Jsme dvě peciválky na gauči.
Už jsme se z něj pár dní nezvedly.
My jsme ten gauč. Ten gauč jsme my.
Nemusíš zítra chodit do školy, jestli se na to necítíš.
Půjdeme za školu a budeme čumět na filmy.
Jestli uvidím ještě jednu romantickou komedii, upálím se.
- To není vtipný. - Je to malinko vtipný.
Co je? Co to…
Přestaň!
AHOJ, JSEM ZPÁÁÁÁÁÁTKY
Marcus se vrátil od babičky.
Gauč! Kam jdeš?
Chceš vidět svýho miláčka.
To nevadí. Stejně mám nějaké pochůzky. Reklamace.
Ale mám tě ráda.
- Zvládneš to tady beze mě? - Nerozsypu se, mami.
Tak dobře.
Moje máma musela být tvrdá.
Nemohla si dovolit luxus měkkosti.
Zranitelnost vnímá jako slabost.
Zione Millere, radši nás odděl těžkým nábytkem.
Georgio, pojď dál. Šťastný nový rok.
- Šťastná nejsem. - To vidím.
Jak jsi mi to mohl zatajit?
Jsem její matka. Proč jsi mi neřekl, že si Ginny ubližuje?
Nevěděl jsem, co dělat.
Tak jsi jí tajně domluvil terapii?
Ano. Naše dcera se topí v dost hlubokých sračkách.
Takže se sem přistěhuješ, bydlíš v trendy stodole
a najednou budeš sám rozhodovat, co je pro ni nejlepší?
Jako když jsi tenkrát v noci zmizela
a já ji pak rok neviděl?
Bylo mi 16, tobě je 34.
Nemáme před sebou tajemství.
Já některá tvoje tajemství ani znát nechci.
Měls mi to říct.
Máš pravdu, promiň.
Proč jsi to neudělal?
Na kolenou mě prosila. Nechtěla, abys to věděla.
Říkala, že mě potřebuje.
- Zmanipulovala tě. - Neměla bys na to být pyšná.
Zione, já nevím, jak to napravit.
Právě proto chodí na terapii, aby se jí dostalo potřebné pomoci.
Simone? Ahoj.
Ahoj, Georgio.
Mohls něco říct.
Sexy.
- Ahoj! - Jo.
- Jaké jsi měla Vánoce? - Veselé až na půdu.
Máma zjistila, že se pálím.
- Cože? - Jo.
Přečetla si můj deník a úplně se sesypala.
Pěknej dáreček.
- A co udělala? - Nic.
Vlastně je to fajn, začala naplno maminkovat.
- Jak bylo u babičky? - Jo, dobrý.
Hodně Una. Hodně veselí
- Austine! - Marcusi, chceš vidět kouzlo?
Bezpodmínečně.
- Ty hodinky jsi dostal k Vánocům? - Ne, teď od mámy.
Ještě neumím moc dobře míchat.
Jo, to je kouzelnická finesa.
Cože? Je to čaroděj, utopte ho.
To mě naučil táta.
Táta?
No jo.
Georgia se domákla, že se pálím, Gil se dostal z vězení…
Prostě běžné svátky u Millerových.
STŘEDNÍ ŠKOLA WELLSBURY DOMOV WELLSBURSKÝCH TYGRŮ
Celý prázdniny jsem poslouchala, jak babi s dědou pořád dokola opakujou,
jak nemají rádi mýho tátu
a nikdy neměli. Bylo to fakt sváteční peklíčko.
Já měla celou dobu PMS, takže jsem ani nebyla lyžovat.
- Ty máš menstruaci pořád. - Fakta, vole.
Jak bylo u babičky s dědou?
Tvýho dědečka miluju.
Dědeček byl typickej dědeček.
A našla jsem mámu brečet v koupelně,
když jí babička řekla, že pokazila košíčky,
takže klasický Vánoce.
Marcus říkal, že jste pořád hráli Uno.
To fakt říkal?
- To je zvláštní. - Proč?
Protože skoro nevycházel z pokoje.
Ale víte, kdo měl fantastický prázdniny?
Sophie, protože je zamilovaná.
- Přestaň. - Ne, prosím, ne…
- Je to nedůstojný. - A fakt nezdravý.
Jo. Myslíš, že nevím, že je to nezdravý?
Jasně že je to nezdravý.
Cítím to a cítím se fakt nezdravě.
- Tak už toho prostě nech. - Snažím se.
Ale pak jsem uviděla tuhle fotku a chci vám říct, že jsem mrtvá.
Umřela jsem. Sbohem.
Nasaď masku, pohřbi lásku.
Fuj, démon, zabijte ho!
No nic, jdu se kouknout, jak se má můj kluk.
Ginny chodí s mým bráchou a já jsem nadšená.
- Ahoj, Silver. - Ahoj, Ginny.
Ahoj. Nevidělas někde Marcuse?
Ne, promiň.
Dobře. Díky.
G, změnil jsem se.
- To už jsi říkal. - Lidi se podle tebe nemůžou změnit?
Jasně že můžou, ale ne k lepšímu.
Austin na hokeji nikdy nebyl, bude nadšenej.
- Na všední den je to pozdě. - Bude doma před desátou.
Ne.
Ne je úplná věta.
Upřímně řečeno jsem trochu zmatený, G,
protože mám pocit, že mi nedůvěřuješ.
A myslím, že jestli někdo z nás má důvod k nedůvěře, jsem to já.
Nemyslíš?
Stýskalo se mi.
Moc.
A to sexuální napětí…
mezi námi pořád je.
- Cítíš ho? - Jo.
O tomhle jsem vždycky snila.
Že se tu zjeví slizkej táta mýho syna a podělá mi život.
Úplně se tetelím.
Tak dobře.
Žádnej hokej nebude, beru,
ale dlouho jsem ho neviděl, G.
Chci se jen vídat se synem. Nic víc.
Dobré jitro!
Našla jsem úžasné šaty.
Musíme to probrat. Budu doufám družička?
- Dobrý den. - Zdravím.
Gil Timmins, Austinův táta.
Moje kamarádka Ellen.
- Těší mě. - Těší mě.
Tak nám ty šaty ukažte.
- Ne, přijdu jindy. - Říkala jste, že jsou úžasné.
Páni.
G, tyhle šaty jí musíš schválit.
G? To slyším prvně. Je to roztomilé.
Gil už byl na odchodu.
Ano, dám vám prostor, děvčata.
Moc mě těšilo, Ellen.
Kam na ty chlapy pořád chodíš? To je snad životní dovednost.
Jsem prostě magnet.
Jak si tedy představuješ šaty pro družičky?
- Není to moje první svatba. - Druhá.
Jasně, druhá.
Nechci opakovat všechny ty stokrát omletý stereotypy.
Sladěné šaty pro družičky,
rozlučku se svobodou s trapnou šerpou a penisovou slámkou.
Takže ty nechceš mít rozlučku se svobodou?
V poslední době jsem v jednom kole.
Rozlučka pro mě není priorita.
Ani pro mě.
Bryon ji pozval na zápas Patriotů. Není to heteronormativní a rozkošné?
On ji nepozval. Jen to nadhodil mezi řečí.
Velkej rozdíl.
Ale potom, co mu dala tu čepici.
Ale my nevíme, jestli je to kvůli té čepici.
Ale nemůžeme to vyloučit. Tým Čepice.
- Bylas v týmu Lístky. - A teď jsem v týmu Čepice.
Melete blbosti.
A ty musíš přetrpět fotbal.
Mě na něm baví jen tvoje fandění, Jackie.
Já jediná stojím za to.
Tak pojď, tak jdem, dnes na tuty vyhrajem.
Tvůj tým je vším, dnes na tuty…
Stačí, stačí.
Co trápí naši křehulku?
Teď mám angličtinu. Gitten po mně chce tu knížku.
- Já bych do toho nešla. - Přesně, blbej nápad.
Co přichází v úvahu?
Ulice od Ann Petry,
Sestra outsiderka od Audre Lorde
nebo Projekt 1619 od Nikole Hannah-Jones.
- Super knížky. - Irelevantní.
Musíš Gittenovi říct, že je to kravina.
- Sedí si na uších. - Je to sráč.
- Nedělej to. - Už jsem se rozhodla.
- Ale kterou knížku? - Sestru outsiderku.
Čau, děcka. Bracio, teď jsem viděla Bryona v té čepici.
- Tým Čepice? - Na sto procent.
Pešek. Píše mi máma. Už vím, kdy mám přijímačky.
Je to 11. března.
Co dělá Merkur? Je v retrográdní fázi?
Nevím, ale potřebuju, aby vyšly všechny měsíce
a do hovoru se zapojil i Pluto,
potřebuju pomoc celýho vesmíru.
Budeš mít plnej počet bodů.
Mám z přijímaček fakt nervy.
Máma mě furt nutí do přípravných kurzů, ale já to nestíhám.
Máte kliku, že nejste ve třeťáku. Pekelnej rok.
Mně přijde pekelnej dost.
Když už je řeč o peklíčku, jdeme, máme angličtinu.
Ne.
Doufám, že ta tvoje knížka má i audioverzi.
SESTRA OUTSIDERKA AUDRE LORDE
Sestra outsiderka.
Je to fantastická sbírka esejů a proslovů spisovatelky Audre Lorde,
v kterých rozebírá
různé aspekty svojí identity queer černošky
a vyvozuje, že pokud má v represivní společnosti nastat změna,
musí každý začít sám u sebe.
Díky, Ginny.
Všichni si přečtou tři kapitoly ze Sestry outsiderky.
Řekněme do pátku?
A Ginny pak povede diskuzi v hodině.
Cože?
Díky, Ginny.
Ahoj, Cynthie. Beth, Bhanu.
Naši loudové jsou zas poslední?
- Ahoj, mami. - Ahoj, měl ses dobře?
Jo.
Tati, co tady děláš?
Jo, tati, co tady děláš?
Ahoj, kámo. Koukej, co mám.
- Chceš jít dnes večer na hokej? - Jo.
Mami, můžu jít? Prosím, můžu?
To je krása.
Je pěkné, když se otec zapojuje.
Dámy.
No…
Asi… Jo, asi by to šlo.
Jo! Děkuju.
Dáš mi peníze na občerstvení?
Jasně.
Proč ne?
- Děkuju. - Tak jdeme.
Ať je do deseti doma, Gile.
- Rád ti kupuju dárky. - A já je ráda dostávám.
Jsi tak krásná, a ani o tom nevíš.
Ano, vím.
Jsem moc krásná.
Hodí se to.
Jak si můžeš tak drahé dárky dovolit?
Vím, že máš nějakou fajnovou práci, kde děláš fajnový věci.
Pohledávky?
Viděla jsem tvoje auto.
Je to moc pěkný auto.
Díky. Mně se taky líbí.
Když jsme šli na večeři s tvými kolegy,
neměli tak luxusní auta.
Co tím chceš říct?
Tak jo.
Mám na starosti faktury,
takže sleduju cash flow. To je hotovost za poskytnuté služby.
A některé z těch služeb jsou možná trochu…
Vymyšlené.
Takže si vymýšlíš služby, za které firma platí.
A nevšimnou si toho?
Pod svícnem je největší tma.
Vypíšeš šek, necháš si ho proplatit.
Vydělávají tolik, že nezkoumají nic pod deset táců.
Nesmíš brát moc najednou,
ale dokud nekasíruješ velké sumy…
Ty kráso.
Já si celou dobu myslím, že jsi spořádanej chlap s penzijkem.
A ty jsi kriminálník.
Já se z toho nevyhrabu.
Ať dělám co dělám, vždycky skončím tam, kde jsem začala.
A to je špatně?
Proč jsi mi to řekl?
Nebál ses, že to odsoudím?
Ne.
Už vím, že trochu temnoty tě nevyděsí, Georgio Millerová.
Vidíš, být krásná se hodí.
Právě jsi mi prozradil svá tajemství.
Ten film jsi vybrala ty.
Promiň, jen stopuju Gila.
Co prosím?
Dala jsem Austinovi hodinky s lokátorem.
Jen něco zkus, ty sráči. Jdu po tobě jako slepice po flusu.
Jestli máš takový strach,
že musíš Austina sledovat, když je s Gilem,
možná by spolu neměli být bez dozoru.
Je to jeho otec. Bohužel má svoje práva.
Možná by měl můj právník vypracovat dohodu o úpravě rodičovského styku.
Právníky do toho netahej. To by se Gilovi nelíbilo.
Mně je celkem fuk, co se Gilovi líbí.
Já si poradím sama.
Šmírováním?
Přesně tak.
Myslím, že jsme ho z toho vysekali,
protože obžaloba tápala v důkazech.
Zbožňuju, když dělají práci za nás.
Nevadí ti někdy obhajovat někoho, kdo je vinen?
To je dobrá otázka. K tomu mám dvě poznámky.
Zaprvé, lidem procházejí trestné činy v jednom kuse.
Věřím, že každý, ať provedl cokoliv, si zaslouží obhajobu.
V podstatě u všech domnělých zločinů
se vyskytují okolnosti, které by ho mohly ospravedlnit. Díky, miláčku.
Například…
Všichni se shodneme, že krást se nemá, ne?
Ale co když ten člověk umírá hlady?
To má logiku.
A já nemůžu soudit své klienty.
To bych svou práci nedělala dobře.
A mojí prací je hledat důvody, proč lidi dělají přešlapy.
Polidštit jejich motivy.
Chápeš?
Ani nevíš jak.
Oproti tomu je moje práce nuda.
Cože?
Tenhle člověk vylezl na všechny hory a navštívil všechny kontinenty.
Je to obdivuhodný.
Nebudeš si před náma doufám hrát na skromnýho, ne?
Vidíš? Ona to chápe.
Tak co, tati, vynadala ti máma?
O čem to mluvíš?
Předpokládám, že tu byla.
- Musíš mámu šetřit. - Cože?
Poslední dobou je docela milá.
Už musím jít, omlouvám se.
Mám tunu úkolů a teď je ze mě i učitelka, takže…
- Cože? - Jo.
Víš, jak jsem měla vybrat tu knížku?
Nabralo to zajímavej směr. Učitel chce, abych vedla hodinu.
A jak se k tomu stavíš?
Mám zavolat do školy nebo…
Ne. Nevolej do školy.
- Řekls, ať tu knížku vyberu. - Neřekl.
Řekl jsem, že práce v rámci systému má plusy.
- Ale tohle je trochu… - Hlavně nic nedělej.
Nevolej do školy. Věř mi, poradím si sama.
Tak jo.
Odvezu tě domů.
Moc jsme si to užili.
A strhla se rvačka, která vylidnila střídačky.
A když to konečně zarazili, na ledě byla krev.
- Skutečná krev. - Páni.
Hustý.
Paule, ty jsi tady vyrostl. Postavíš se někdy na brusle?
Ne. Mě bavil hlavně fotbal a lyžování.
Teď, když je Austin zdejší, možná by se mohl postavit na svah.
To je dobrej nápad, kámo. Co ty na to?
Bude sranda.
Ale teď je čas jít spát, takže…
Jdeme.
Dobrou. A ty běž.
- Tak jo. - Čau.
Zione?
Gile?
Zione.
- Ahoj, Paule. - Zione.
Georgia, Ginny.
- Austin. - To je sranda.
Já nevěděl, že tě pustili. Vítej zpátky.
Díky.
Tak jo, necháme ty tři,
ať si hrajou v tom svým ujetým westernu. Alou do postele.
Počkejte na mě, prosím.
Takže…
S dovolením. Dobrou noc, chlapi.
Tobě taky.
- Nelíbí se nám, že ne? - Ne, ani trochu.
Ahoj.
Vzpomínáš, jak na chodbě stáli moji dva bývalí a můj snoubenec?
- Srandy pytel. - Připadala jsem si jako v Kdo přežije.
Jako by měl odněkud vyskočit Jeff Probst a začít moderovat.
Jak se daří tátovi?
Myslíš, že to se Simone začíná být vážné?
Tuhle hru odmítám hrát.
Chceš po mně drby, ale máš smůlu.
S tebou není žádná sranda.
Ale je to zvláštní, ne?
Jak to s ní může myslet vážně?
Chtěl se ke mně nastěhovat.
Za dva měsíce se vdáváš za někoho jiného.
Jo, ale nikdo nemá dovoleno pouštět mě z hlavy.
To je pravidlo.
Dobře. Tohle téma je ukončené.
Nechci být vaše prostřednice.
Prosím, buď prostřednice. Moc ti to sluší.
Jak to jde s Marcusem?
Dobře. Asi se taky vezmeme.
Tak jo. Vtipný.
Fakt vtipný.
Nalož to na mě.
Ale ty jsi v pořádku?
Cítíš se dobře?
A upřímně, žádný kecy.
Jo, jsem v pohodě.
Díky za optání.
Byl jsi dneska ve škole?
Nebyl.
Nesnáším pondělí po prázdninách.
Nestane se pak z úterý taky pondělí?
Nechceš se stavit?
Jsem vyřízenej.
Asi to zalomím.
Miluju tě, bobečku.
Na bobečka nereaguju.
Právě jsi zareagovala.
Ehm…
Jdeme se dívat na film. Nechceš přidat?
Ne.
Ne, díky.
Jak bylo dneska ve škole?
Dobře.
Tak jo.
- Čau. - Čau.
Kde je Marcus?
Já nevím. Dneska nebyl na chemii.
Ahoj. Jsem ospalá.
Potřebuju kafe.
Jsi fakt dobrá. Tvůj hlas mě na každé zkoušce odrovná.
- Díky. - Strašně se na to představení těším.
Ahojda.
Ty bláho, Silver, ten tvůj náhrdelník. Je neskutečnej.
Jsem z něj paf.
Díky, je vintage.
Krásnej.
Musím jít na zkoušku, tak zatím.
Čau, Max.
Čau, Silver.
Co?
- Čau, Silver. - Čau, Silver.
„Je vintage.“
- Co to má u všech vagin znamenat? - Nic.
Na zkouškách spolu flirtujete. A chichotáte se někde v rohu.
Sexuální energie by se dala krájet.
To nic neznamená, protože ze mě sexuální energii jen sálá.
Jsem jako gepard.
„Silver, rozvážeš mi to?“
Fakt flirtujeme?
Jasně, líbíš se jí.
Kámo, to si piš.
Uvidíme se na zkoušce.
- Čau. - Zdar.
Fakt myslíš, že se jí líbím?
Ty jsi opilej?
Ty vole, on je našrot.
Kámo.
- Co je to? - Přestaň.
Dej mi tu placatku. Dej ji…
Zbláznil ses?
Ve škole nemůžeš bejt namol.
Co když tě chytí? Budeš mít průšvih.
Ginny?
Sakra.
Vstávej, brácha. No tak. Postav se. Šup.
- Řekni mi… - Co tady děláš?
Kde si myslíš, že jsme, v Euforii? Jdeme.
Odvezu tě na terapii.
Cože?
Překvápko.
Měla jsem to tušit. Šlo to moc hladce.
Psychoterapie? Jo, jasně.
To je impozantní.
Takže tu sedíš a mluvíš o tom, jak jsem ti zpackala život?
- Ano. - Fajn. Tak se uklidníme.
Jen chci vidět, o co tu kráčí.
Tohle my na Jihu neděláme. Střílíme z koltů a jíme máslo.
Dobrý den.
Paní doktorko. Tohle je…
Georgia, že?
- Nezpackala jsem jí život. - Mami.
- Počkáte zatím venku? - Chci tu zůstat.
Mami, co to děláš?
Mám o tebe starost.
Zjistila jsem, že si ubližuješ a chodíš na terapii
a tahle hodně vzdělaná paní s fůrou titulů
o tebe pečuje a pomáhá ti, tak chci vidět, jak to probíhá.
Terapie takhle nefunguje. Tohle je čas vyhrazený pro Ginny.
Ať tu zůstane.
Jsi si jistá?
Tak dobře.
Georgio, co jste cítila, když jste se dozvěděla o dceřině sebepoškozování?
Tohle je jako v Rodině Sopránů.
Jestli tu chceš zůstat, musíš spolupracovat.
Dobře, pardon.
Je pro vás představa psychoterapie těžce přijatelná?
Jo, nelezte mi do hlavy, prosím.
- Mami! - Pardon. Omlouvám se.
Jo. Jo, je to těžké.
Jaký je to pocit?
Hrozný.
Chráním ji jako oko v hlavě,
takže když jsem se dozvěděla, že se trápí tak moc, že…
že si tak dlouho potají ubližuje…
Zdá se, že vás rozzlobilo, že vám to Ginny tajila.
Samozřejmě mě to rozzlobilo.
My nejsme jen matka a dcera. Jsme jedna ruka. Jsme kámošky.
Ale vy nejste kamarádky. Jste matka a dcera.
Máte pocit, že respektujete její hranice?
To vám řekla? Že nerespektuju její hranice?
Ale ty je nerespektuješ.
Mně se to nelíbí.
Já myslím, že to může být velmi přínosné.
Pro vás obě.
Dobře, já vím, že nejsem dokonalá.
Totiž… Myslíte, že jsem věděla, jak dělat mámu?
Bylo mi 15. Mary-Kate a Ashley o tom nikdy nemluvily.
A já se musela neustále hrabat ze všech těch sraček, znova a znova
a usmívat se a být šťastná a před vším tě chránit.
Neměla jsem žádné dětství.
Aspoň že ho měla ona.
Vím, že jsi toho pro mě hodně udělala a že to bylo těžké,
ale doteď jsem nikde nebydlela dost dlouho na to, abych si našla kamarádku.
Vždycky jsem byla ta nová,
vždycky jsem byla sama.
Nic jiného jsem neznala, a bylo to těžké.
A mám právo, abych kvůli tomu byl naštvaná.
Mám taky vlastní zkušenost, mami.
- Dělej, zapadni tam! Prosím. - Co je?
Tak jo.
Máma je dole. Ne.
- Co? - Žádná kytara.
Tohle si vezmu.
- S tebou je nuda. - Boty.
- To jsou moje boty. - Jo, to teda jsou.
- Tak jo. - Kde je moje placatka?
Vole, proč chodíš do školy ožralej?
- Udělat takovou hovadinu! - Nejsem ožralej.
Děláš si ze mě srandu?
Jsi ožralej jako Panička z New Yorku.
Nechcete dneska zajít na čínu?
Placky s jarní cibulkou!
- My totiž… - Placky!
My se učíme, takže bude lepší objednat to domů.
- Jasně. Škola na prvním místě. - Placky.
Objednáš placky s jarní cibulkou?
Jasně.
Tak jo.
- Skvělý. - Tak jo.
Teď půjdeme spát.
Dobrou noc.
Proč nejsi na zkoušce se Silver?
Líbíš se jí.
Proč to pořád všichni říkají?
Myslíš, že se líbím Ginny?
Vy dva jste do sebe úplně udělaný.
Nechápu, co na tobě ženský vidí. A na Peteovi Davidsonovi.
Nerozumím hetero ženským.
Jasně, že se jí líbíš, ty trumbero.
Divím se jí.
Donesu ti vodu. Neopouštěj tuhle místnost.
Zůstaň v posteli. Myslím to vážně.
Mám tu dva lidi, kteří se mají rádi,
ale dokážou si velice ublížit.
Ginny, co potřebuješ od svojí mámy?
Potřebuju, abys pochopila, kde mám kořeny.
Ale proč? Co podle tebe nechápu?
Například že jsem černá.
Takže protože jsem bílá nemůžu nikdy porozumět svojí dceři?
Tak trochu.
Na Halloween ses oblíkla jako Scarlett O'Harová.
Šmarjá, byl to jen kostým.
Ale utkvělo mi dost na to, aby mě to štvalo.
A tys vůbec nepřemýšlela, jaké to ve mně může vyvolat pocity.
Georgio, vy máte svou dceru ráda,
ale nenapadlo vás,
že pro vás jako pro bílou matku můžou být
některé její zážitky těžko srozumitelné?
Jasně, že tomu nemůžu rozumět.
Tak já ten zatracenej kostým spálím, jo? Promiň.
Ale jsou tu i další věci.
Zašroubovalas mi okno,
vyhýbáš se řešení konfliktů,
vykládáš lži, máš tajnosti,
narušuješ můj prostor,
kouříš s mým přítelem…
Ne, já…
A ty kreditky?
Četlas můj terapeutický deník.
Voldemort.
To od tebe potřebuju, mami. Abys mě poslouchala a uvědomila si,
že tvoje činy na mě mají dopad.
Dobře. Tohle beru.
Ale chci, abys ocenila, co pro tebe dělám,
místo aby ses tvářila, že dělám jenom samý boty.
Snažím se.
Obě toužíte po pochopení.
Ale jsme tu kvůli Ginny.
A vy pořád mluvíte jen o tom, jak se cítíte vy.
Já myslela, že to je smysl psychoterapie.
Smyslem téhle psychoterapie je to,
abych Ginny pomohla přestat se sebepoškozováním.
Ty jsi hroznej živel.
Zabíráš hodně prostoru.
A já mám někdy pocit…
že pro mě žádný prostor už nezbývá.
To mě mrzí.
Víš, já…
Já…
Vím, že jsem chybovala.
Promiň.
Nechci, abys tolik trpěla.
Já taky nechci tak trpět.
To byla zábava.
- Tys tam chtěla jít. - Jo.
Potřebuju panáka.
Neříkej o tom paní doktorce.
Platí.
Víš, jak jsem tě vždycky učila, že máš být silná
a že zranitelnost je slabost?
Víš, je možný, že jsem se ohledně toho mýlila.
Myslím, že tvoje zranitelnost je tvoje superschopnost.
Mám tě moc ráda, mami.
Tak šup, dělej, s čímkoliv se mi svěř.
Teď tě poslouchám.
Tak jo.
Zítra musím na Gittenově hodině vést výuku.
Poslouchám.
Je to na prd,
je to nefér,
je to k posrání a udělám to.
Mám ho zabít?
- To není vtipný. - Je to malinko vtipný.
Hele,
nevychovala jsem tě dokonale, ale ne tak, aby sis nechala srát na hlavu.
ABBY LITTMANOVÁ
SOS BLUE FARM
Táta má přítelkyni.
- Do prdele. - No přesně.
Kde jsou Max a Norah?
Je vidět, že nejsou z rozvrácených rodin.
Pamatuju si na první tátovu přítelkyni.
- Jo? - Jo. Bylo mi 11.
- S mámou jsme jí naházeli na dům vajíčka. - Fakt?
- Jo. - Ty vole.
Kéž by se moje máma uměla takhle naštvat.
Aby projevila emoce.
Ale ona řekne, že je v pohodě,
a pak ztrestá flašku vína a čumí na Love Island.
A pak řekne: „Hele, Abby, koukej, Abby, oni našli lásku, Abby.
Láska existuje.“
Dáte si ještě něco?
Teď bych si fakt dala něco sladkýho.
Joe, víš, jak vždycky před zavíračkou
dáš všechny koláčky do košíku s den starým pečivem?
Dal bys mi ten košík?
No tak. Poslední dobou jsem vzorná zaměstnankyně.
- Protože děláš svou práci? - Jo.
- Za níž jsi placená? - Ano.
- A nebereš přitom drogy. - Přesně tak.
Jsi čím dál podobnější své matce.
Joe, sleduj, co jsem se naučila.
Pane jo.
To bylo dýško?
Čekat, až budeš mít po práci, je ukrutná nuda.
Ale to čekání se vyplatí.
- Není zač. - Děkuju.
Každopádně mi ji chce představit.
To je pruda. Ale třeba ti bude sympatická.
Já nevím. Zlepší se to, ale až za hodně, hodně dlouho.
Víš, co je nejhorší? Jmenuje se Anna.
Doslova Anna.
To nejbanálnější jméno na světě.
A navíc jako Anna i vypadá.
Naházíme jí na dům vajíčka?
Ne. Jen si rychle odskočím.
- Mám jít s tebou? - Ne.
Budou to dvě vteřiny.
- Gile, ahoj. - Ahoj.
- Co tady děláš? - Jdu si koupit večeři.
Na ubytku mám jen jednu plotýnku, takže…
Dej si krůtí club sandwich, je super.
Chtěj Ginnyinu verzi. Joea to naštve, ale je nejlepší.
Díky.
- Dobrý večer. Dáte si něco? - Můžu dostat krůtí club sandwich?
Ginnyinu verzi?
Chcete k tomu hranolky nebo salát?
Jistě máte znamenitý vkus. Nechám se překvapit.
Vy jste Austinův táta, že jo?
Cynthia, Zachova máma. Viděla jsem vás v šatně ve škole.
- Gil Timmins, těší mě. - Nápodobně.
Georgia říkala, že jste ve vězení.
- Vy jste její kamarádka? - To tedy nejsem.
Nenávidím ji.
Zdržíte se ve městě dlouho?
Rád bych, ale nejdřív si musím najít byt.
S tím vám můžu pomoct. Dělám v realitách.
Vy jste samé překvapení, Cynthie z šatny.
Georgia vás nemá ráda.
Georgia zpronevěřila peníze z mojí firmy
a hodila to na mě, až mě vyrazili a zavřeli,
takže ji taky dvakrát nemiluju.
Já vám věřím.
Kradla i na radnici. Kouzlila tam s čísly…
Tak prosím. Zaplatíte to vepředu.
Díky.
- Vítejte ve Wellsbury. - Město snů.
Sympaťák.
Mělas pravdu. Naštvalo ho to.
Zatím, Gile.
- Ahoj. - Co to dneska bylo?
- Co? - Ve škole.
To nic nebylo, jen jsem…
A jejda, je nabručená.
- Ne. - Proč?
Mračení ti nesluší.
No vida.
Zapracuj na tom.
Ginny?
Začněte.
Ne.
Prosím?
Tohle je opruz.
A mám to připravené, neodflákla jsem to.
Možná si řeknete, že jen dělám vlny,
ale nikdo jiný ten úkol nedostal.
Takže jsem buď vymazaná z osnov,
nebo musím dělat víc práce než ostatní? Ne!
Ginny, jen se snažím najít způsob, jak byste mohla…
Víte co? Já s tímhle blbým předmětem končím.
Jo!
Na další hysterický výlev nejsem zvědavý.
- Pakárna. - Huntere, máte něco na srdci?
Jo, tohle je pakárna.
- Ty vole, kámo, to bylo skvělý. - Já jsem odešla.
Já vím. Tvářil se, jako by mu uletěly včely.
Nemám z toho radost. Angličtina je můj oblíbený předmět.
Tak co budeme dělat? Můžeme se tam vrátit.
Já nevím. Nemám žádný řešení.
Jen jsem věděla, že je to nespravedlnost
a že musím odejít, ale nevím, co dál.
Jen už nemůžu být v jeho třídě.
Je toho moc.
Ty věci se vrší na sebe.
Proč jsi mi to neřekla?
Nevím, Max, vždyť v té třídě sedíš. Vidíš to.
Proč musím něco říkat já?
Máš pravdu. Nepodržela jsem tě.
Promiň.
A Gitten je kretén.
Ani nemám angličtinu ráda. Naučíme se francouzsky
a pak spolu utečeme.
Já radši půjdu. Uvidíme se večer.
Ahoj, mračounko.
Koukám, že nejsi ve své plyšákové kůži.
To snad ne.
Mám kladivo. Koho mám praštit?
Mě, do hlavy.
Jsem kámoška na hovno.
Marcus mi jednou řekl, že jsem sebestředná
a že nevidím, co se děje lidem kolem mě,
a myslím, že měl pravdu.
Ale taky jsi člověk, co má štědré srdce.
Z mého srdce zbyly ohořelé zbytky.
Mně se ty ohořelé zbytky líbí.
Vážně?
Chceš obejmout?
Ne.
Ne, díky. Ale díky.
No nic.
Ginny?
Psalas, že potřebuješ odvoz?
Už jsem provozovala gaučing, takže sem jedu jen z čiré lásky.
Haló?
Joe?
Vypnuli vám tu proud, nebo co?
ROZLUČKA SE SVOBODOU
To jsou moje sluneční brýle?
Já už je oplakala. A sakra, hlavně ne šerpu.
Ginny, co je to?
Tak jo. Dobře. Páni.
Budeme se vdávat!
Sklapni, seď jak pěna a nech se opěvovat.
Cože?
Georgio Millerová, vítej na své nečekané rozlučce se svobodou.
A ty jsi jako kdo?
Copak to není zřejmé?
Jsem slečna Georgia Broskvičková,
ta nejšikéznější starostová, která se kdy zpumprlíkovala pindíkem.
Panebože!
Já z vás nemůžu. Já umřu.
- Jedeme, holky! - To ne, já jsem tu jen majitel.
Joe!
Joe, pane jo.
Hele, co nesu.
Panečku.
Můžeme?
Raz, dva, tři.
DĚTSKÝ NOTEBOOK
Ginny, poděkuješ Gilovi za dárek?
Děkuju.
Jo!
Jo.
Jeď, mami!
Ginny.
Moc mě mrzí, že jsem neviděla, co se děje,
a že jsem měla hlavu v prdeli.
Odteď už se nebude všechno točit kolem mě, když budeš v rejži,
protože ti chci být oporou
a chci, abys ses mi mohla se vším svěřit.
- Jak dlouho jsi to nacvičovala? - Myslím to vážně.
Já vím. Ještě něco?
Se Silver máš asi pravdu, ale probereme to jindy.
Probereme to jindy,
protože se všechno nemusí točit kolem mě.
Jak se máš ty?
Jsem v pohodě, myslím.
Tak to jsem šťastná jako blecha. Mám tě ráda!
- A teď mi zazpívej, ty čubko. - Si piš. Pro tebe cokoliv.
- Tys přišel! - Páni.
- Ahoj. - Líbí se ti můj přízvuk?
Strašně. Můžeš vést dvojí život jako špion.
Nechápu, jak to Merrill dělá. Mluvit takhle celý večer je vyčerpávající.
- Pojď pařit! - No jo.
- Ahoj. - Čau.
Jo.
Zdravím.
Uděláme to takhle.
Měl jste migrénu a šel jste domů spát.
Protože dnešní večer mě stál spoustu práce,
a pokud tam nedáte zpátečku, začnu ječet.
Nic víc. Budu ječet z plných plic.
Nekonečně dlouho.
- Georgio! - Pro mě za mě.
Chci tančit!
- Joe! - Ahoj.
- Budu se vdávat. - Jo?
A jsi opilá, takže zavírám kohoutek.
Bavíš se dobře?
Ohromně. Dík, žes to zpunktoval.
To jsem nebyl já, ale Ginny.
Jo. Nedá se jí odporovat. Jaká matka, taková dcera.
Beru to jako kompliment.
Tahle rozlučka byla mnohem větší odvaz než ta první.
Austine, jsem doma!
Austin je s Gilem.
- Cože? - Co?
Ne.
Mami, co se děje? Proč jsi tak rozčilená?
Jo, proč jsi tak rozčilená?
- Jsi v pořádku? - Mám dva kopečky.
Proč, co jsi čekala?
Překlad titulků: Petr Putna