СЕРІАЛ NETFLIX
Вірджиніє, життя несправедливе.
Воно жорстоке, тому ти теж маєш бути жорсткою.
Не показуй сліз. Кам'яне обличчя, непохитний дух.
Чим менше про тебе знають, тим краще.
Дві ковдри на дивані.
Ми вже кілька днів на дивані.
Ми — диван. Диван — це ми.
Не йди завтра до школи, якщо не хочеш.
Можемо прогуляти й дивитися фільми цілий день.
Якщо подивлюся ще один ромком, то я підпалю себе.
-Не смішно. -Трішки смішно.
Що? Що ти…
Зупинись!
ПРИВІТ Я ПОВЕРНУУУУУВСЯ
Маркус повернувся від бабусі й дідуся.
-Диван. Куди ти? -Ти хочеш побачити коханого.
Нічого. У мене справи. Треба дещо повернути.
Але я люблю тебе.
-З тобою все буде гаразд? -Я не зірвуся, мамо.
Гаразд.
Моїй мамі було нелегко.
Вона не могла бути м'якою.
Вона вважає вразливість слабкістю.
Зайоне Міллер, краще поклади меблі між нами.
Джорджіє, щасливого Нового року.
-Я не щаслива! -Я так не думав.
Як ти міг це приховати?
Я її мати. Як ти міг не сказати, що Джинні ранила себе?
-Не знав, що робити. -І таємно відправив на психотерапію?
Так. Наша донька переживає важкі часи.
То ти переїжджаєш у місто, живеш у модному будинку,
а потім самостійно вирішуєш, як їй буде краще?
Як ти, коли втекла вночі, а я її не бачив цілий рік?
Мені було 16, тобі 34.
У нас немає секретів.
Я навіть не хочу знати деякі твої секрети.
Ти мав мені сказати.
Ти маєш рацію, вибач.
Чому не сказав?
Вона благала мене. Не хотіла, щоб ти знала.
Вона сказала, що я їй потрібен.
-Вона маніпулювала тобою. -Не треба цим пишатися.
Зайоне, не знаю, як це виправити.
Саме тому вона на психотерапії, щоб отримати необхідну допомогу.
Сімон? Привіт.
Привіт, Джорджіє.
Міг і попередити.
Сексуально.
-Гаразд. -Так.
-Як пройшло Різдво? -Дуже весело.
Мама дізналася про обпікання.
-Що? -Так.
Прочитала мій щоденник і мала нервовий зрив.
Як святково.
-Що вона зробила? -Нічого.
Було приємно, вона стала активною мамою.
-Як провів час у бабусі й дідуся? -Добре.
Багато «Уно». Багато радості.
-Остіне. -Маркусе, хочеш побачити фокус?
Дуже хочу побачити.
-Подарували годинник на Різдво? -Ні, мама щойно дала.
Я ще не дуже добре тасую.
Так, це тонка грань для чарівників.
Що? Він чаклун, втопи його.
Тато навчив мене.
Тато?
Так.
Джорджія дізналася про обпікання, Ґіл вийшов з в'язниці…
Чергове свято в Міллерів.
СТАРША ШКОЛА ВЕЛЛСБЕРІ ДІМ ТИГРІВ ВЕЛЛСБЕРІ
Я провела різдвяні канікули, слухаючи, як бабусі й дідусю
не подобається мій тато,
і ніколи не подобався. Дуже веселий пекельний пейзаж.
Ну, у мене були ПМС, тож я навіть не каталася на лижах.
-У тебе наче завжди місячні. -Так!
Боже, як там бабуся і дідусь?
Я люблю дідуся.
Дідусь був самим собою.
А ще Еллен плакала у ванній,
бо бабуся сказала, що в неї невдалі пиріжки з фаршем, типове Різдво.
Маркус сказав, що ви грали в «Уно».
Так? Він так сказав?
-Дивно. -Що?
Він не виходив зі своєї кімнати.
Боже, знаєте, у кого були чудові канікули?
У Софі, бо вона закохана.
-Годі. -Ні, будь ласка…
-Це ганебно. -Це дуже нездорово.
Так. Думаєш, я знаю, що це нездорово?
Звісно, це нездорово.
Я відчуваю це, і це дуже нездорово.
-Гаразд, тоді просто припини. -Я намагаюся.
Але потім побачила це фото й хочу сказати, що я померла.
Я померла. Прощавайте.
Прикидайся, поки так не станеться.
Ні. Це демон, убийте, ні…
Гаразд, піду до свого хлопця…
Джинні зустрічається з моїм братом і мені це подобається.
-Привіт, Сілвер. -Привіт, Джинні.
Гей. Привіт. Ти десь бачила Маркуса?
Ні, вибач.
Добре. Дякую.
Джі, я змінився.
-Ти сказав -Не віриш, що люди можуть змінюватися?
Звісно, можуть, але не на краще.
Остін не був на хокеї, йому сподобається.
-Запізно для шкільного вечора. -Привезу до десятої.
Ні.
Ні — це повне речення.
Знаєш, якщо чесно, Джі, я трохи заплутався,
бо відчуваю, що ти мені не довіряєш.
І я думаю, що якщо хтось тут і має комусь недовіряти, то це я тобі.
Що скажеш?
Я скучив з тобою.
Дуже.
А сексуальна напруга
досі між нами.
-Відчуваєш? -О так.
Ми живемо в моїй фантазії.
З'являється мій бридкий татусь і хоче зіпсувати моє життя.
Мурашки.
Добре.
Ніякого хокею, я це поважаю,
але я давно його не бачив, Джі.
Я лише хочу побачити сина. Усе просто.
Доброго ранку.
Я знайшла неймовірну сукню.
Поговорімо про сукні. Я ж подружка нареченої?
-Вітаю. -Вітаю.
Ґіл Тіммінс, батько Остіна.
Це моя подруга, Еллен.
-Дуже приємно. -Дуже приємно.
Подивимося на сукню.
-Ні, я зайду пізніше. -Ні, я чув, що вона неймовірна.
Овва.
Джі, хай одягне це.
Джі? Вперше чую. Мені подобається, мило.
Ґіл уже йшов.
О так, я залишу це вам, дівчатам.
Радий знайомству, Еллен.
Де ти знайшла всіх цих чоловіків? Це як життєва навичка.
Я магніт.
Що думаєш про сукні подружок нареченої?
-Це не перше моє весілля. -Це друге.
Так, друге.
Я не хочу, щоб все було так, як роблять усі.
Однакові сукні в дружок,
дівич-вечори з жахливою стрічкою і соломинкою-членом.
То ти кажеш, що не хочеш дівич-вечір?
Зараз багато всього відбувається.
-Останній мій пріоритет — дівич-вечір. -Мій теж.
Брайон запросив її на гру «Петріотс». Так гетеронормативно й мило.
Він її не запросив. Він невимушено запропонував піти.
Велика різниця.
Але після капелюха.
-Ми не знаємо, чи це через капелюх. -І протилежного теж. Команда «Капелюх».
-Ти була командою «Квитки». -Тепер я команда «Капелюх»
Заспокойтеся.
Треба дивитися футбол. Я ходжу на ігри лише заради Джекі.
Ну, я — найкраща частина.
У-П-Е-Р-Е-Д, усі кажуть уперед.
Саме так, об'єднуймося. Усі…
Добре, добре.
Що турбує кошеня?
Англійська. Треба презентувати книгу Ґіттену.
-Ні, я не можу. Ще зарано. -Дякую, ненавиджу це.
Які варіанти?
«Енн Петрі», «Вулиця»,
«Сестра-аутсайдер» Одрі Лорд, або Ніколь Ганна-Джонс, «Проєкт 1619».
-Чудові книги. -Байдуже.
Скажи вчителю, що це маячня.
-Ґіттен не слухатиме. -Він йолоп.
-Не роби цього. -Я зроблю. Я вже вирішила.
-Треба обрати. -«Сестра-аутсайдер».
Привіт, діти. Брайшо, я щойно бачила Брайона в капелюсі.
-Команда «Капелюх»? -Так.
Облом. Мама написала. Знаю, коли вступний іспит.
Одинадцятого березня.
Боже, що там з Меркурієм? Він ретроградний?
Не знаю, та мені потрібно, щоб зійшов місяць,
щоб Плутон увійшов у чат,
мені потрібна допомога космосу.
Ти отримаєш найвищий бал.
Тиск коледжу реальний.
Мама каже, треба більше поглиблених, а я фізично не можу.
Пощастило, ви не випускники. Пекельний рік — жах.
Схоже на пекельний рік.
До речі, щодо поглиблених, у нас англійська.
Ні.
Сподіваюся, книга, яку ти обрала, має аудіо варіант.
ОДРІ ЛОРД «СЕСТРА-АУТСАЙДЕР»
«Сестра-аутсайдер».
Це неймовірна колекція есе та промов Одрі Лорд,
де вона копається
в різних елементах своєї ідентичності як чорної квір-жінки
та обговорює, що зміни в гнітючому суспільстві
повинні починатися з неї самої.
Дякую, Джинні.
Усі прочитають три розділи «Сестри-аутсайдера».
Скажімо, до п'ятниці?
А Джинні буде вести обговорення.
Я що?
Дякую, Джинні.
Привіт, Синтіє. Бет, Бану.
Відстаючі не поспішають?
-Привіт, мамо. -Привіт. Гарний був день?
Так.
Тату, що ти тут робиш?
Так, тату, що ти тут робиш?
Привіт, друже. Дивіться, що в мене є.
-Хочеш сьогодні на хокей? -Так.
Мамо, можна піти? Будь ласка, можна?
Це так мило.
Люблю татів, які цікавляться дитиною.
Леді.
Ну…
Гадаю… Так. Так, гаразд.
Так! Дякую.
Можна гроші на снеки?
Звісно.
Чому ні?
-Дякую. -Гаразд, ходімо.
Удома до десятої, Ґіле.
-Мені подобається купувати тобі речі. -Що ж, це в нас спільне.
Ти така гарна й сама цього не знаєш.
Я знаю.
Я дуже гарна.
Це стає в пригоді.
Як ти купляєш мені це все?
Я знаю, що у тебе є чудова робота, і ти робиш чудові речі.
Дебіторська заборгованість?
Я бачила твоє авто.
Знаєш, це дуже гарне авто.
Дякую. Мені подобається.
Коли ми вечеряли з твоїми з колегами,
я не бачила в них таких авто.
Що ти маєш на увазі?
Добре.
Я відповідаю за рахунки,
тож відстежую грошові потоки. Це кошти компанії за надані послуги.
І, можливо, деякі з цих послуг трохи…
Фальшиві.
Вигадуєш фальшиві послуги, а компанія платить?
Вони не помічають?
Треба ховати на видноті. Виписуєш чек і переводиш у готівку.
Вони не розслідують нічого, де сума менша як 10 тисяч.
Не можна одразу брати багато, та поки не тягнеш великі суми…
Трясця твоїй матері.
Тут я думала, що ти такий собі хороший 401(k) хлопець.
Ти справжній злочинець.
Я не можу втекти.
Як би я не старалася, повертаюся на початок.
Це погано?
Чому ти розповів?
Не боявся, що я не схвалю?
Ні.
Я бачу, що темрява тебе не налякає, Джорджіє Міллер.
Бачиш, бути красунею стає в пригоді.
Ти розповів мені всі свої секрети.
Знаєш, це ти хотіла подивитися цей фільм.
Вибач, я просто стежу за Ґілом.
Повтори.
Я дала Остіну годинник, що відстежує місцеперебування.
Так, спробуй щось зробити, покидьку. Я стежу за тобою.
Якщо ти так турбуєшся,
що стежиш за Остіном з Ґілом,
може, не варто залишати їх без нагляду?
Ну, він його батько. На жаль, він має права.
Може, нехай мій адвокат підготує угоду про відвідування?
Ні, ніяких адвокатів. Ґілу це не сподобається.
Мені байдуже, що подобається Ґілу.
Я розберуся з цим, гаразд?
Відстежуючи їх?
Саме так.
Ні, я думаю, що його відпустили, бо намацали докази, що виправдовують.
Люблю, коли вони роблять нашу роботу.
Ти не відчуваєш сором, коли захищаєш винних?
Гарне питання. У мене є два аргументи.
По-перше, люди постійно уникають покарань.
Вважаю, що кожен, незважаючи ні на що, заслуговує на захист.
Навіть коли ми вважаємо щось злочином,
є обставини, які вказують, що це не злочин. Дякую, милий.
Наприклад…
Усі згідні, що красти — неправильно.
А якщо людина дійсно голодує?
Це логічно.
Мені не можна судити клієнтів.
Якби судила, не могла б виконувати свою роботу.
Моя робота — знайти причини, чому люди роблять погані речі.
Гуманізувати вибір.
Розумієш?
Дуже розумію.
Моя робота така рутинна.
Що?
Цей чоловік піднявся на всі гори, був на всіх континентах.
Це неймовірно.
Ти ж не розігруватимеш тут самовпевненість, так?
Бачиш? Вона все розуміє.
То що, тату, мама сварилася?
Ти про що?
Ну ж бо, вона ж приходила сюди.
-Не ображай маму. -Що?
Останнім часом вона дуже мила.
Мені треба йти, вибачте.
У мене багато домашнього, і, схоже, тепер я вчитель…
-Що? -Так.
Пам'ятаєш, я мала обрати книгу?
Що ж, цікава новина, мій учитель хоче, щоб я провела урок.
І що ти про це думаєш?
Мені подзвонити в школу чи…
Ні. Ні, не дзвони до школи.
-Ти казав обрати книгу. -Я так не казав.
Я сказав, що є переваги роботи в системі.
-Але це трохи… -Добре. Нічого не роби.
Не дзвони до школи. Повір мені, я сама впораюся.
Добре.
Відвезу тебе додому.
Нам було дуже весело.
І почалася бійка, яка звільнила лавки.
Коли це нарешті зупинили, кров була по всьому льоду.
-Справжня кров. -Овва.
Круто.
Гей, Поле, ти виріс тут. Ти колись був на льоду?
Ні. Ні, я люблю футбол і лижі.
Ну, Остін став новоанглійцем, тож можемо вивести його на схили.
Чудова ідея, друже. Що скажеш?
Було б весело.
Але зараз час спати, тож…
Ну ж бо.
На добраніч. Ходімо.
-Гаразд. -Бувай.
Зайон?
Ґіл?
Зайон.
-Привіт, Поле. -Зайон.
Джорджія, Джинні.
-Остін. -Це весело.
Не знав, що тебе випустили. Вітаю.
Дякую.
Гаразд, залишмо цих трьох
акторів з вестерну. Ну ж бо, час спати.
Зачекайте на мене.
Привіт.
Даруйте. Добраніч, хлопці.
І тобі.
-Він нам не подобається, так? -Так.
Гей.
Пам'ятаєш, як двоє моїх колишніх і мій наречений усі були в коридорі?
-Було весело. -Це було наче в «Останньому герої».
Джефф Пробст міг би з'явитися і розпочати шоу.
Як там твій тато?
Гадаєш, у них із Сімон усе серйозно?
Я не гратиму в цю гру.
-Хочеш, щоб я все розповіла, а я не буду. -Бу, не весело.
Це дивно, правда?
Як може бути щось серйозне з кимось іншим? Він же хотів з'їхатись зі мною.
Ти одружуєшся з іншим за два місяці.
Так, але нікому не дозволено забути мене.
Це правило.
Гаразд. Так, ми закінчили цю розмову.
Я не стану між вами з татом.
Стань між нами, прошу. Ти така мила мжі нами.
Як справи з Маркусом?
Добре. Думаю, ми теж можемо одружитися.
Добре. Смішно.
Дуже смішно.
Накинь ще.
Усе гаразд, персику?
Ти добре почуваєшся?
І кажи чесно, не бреши.
Так, усе добре.
Дякую, що спитала.
Ти сьогодні був у школі?
Я прогуляв.
Ненавиджу понеділки після канікул.
Хіба вівторок не став тим понеділком?
Хочеш прийти?
Я трохи виснажений.
Я зараз засну.
Люблю тебе, Пу.
Я не відповідатиму на Пу.
Ти вже відповіла.
Ну…
Ми хочемо подивитися фільм, хочеш приєднатися?
Ні.
Ні, дякую.
Як пройшов сьогодні день у школі?
Усе добре.
Добре.
-Привіт. -Привіт.
Де Маркус?
Не знаю. Його не було на хімії.
Привіт. Я сонна.
Мені потрібна кава.
Ти така вміла. Твій голос вражає кожну репетицію.
-Дякую. -Я дуже хочу побачити шоу.
Привіт.
Боже, Сілвер, твоє намисто. Боже, воно неймовірне.
Я одержима.
Дякую, вінтажне.
Класно.
Мені треба на репетицію, до зустрічі.
Бувай, Макс.
Бувай, Сілвер.
Що?
-Бувай, Сілвер. -Бувай, Сілвер.
«Вінтажне».
-Що, у біса, відбувається? -Нічого.
Ви фліртуєте на репетиціях. Бачу, як ви смієтеся в куточку.
Бачу сексуальну енергію.
Це нічого не значить, бо я випромінюю сексуальну енергію.
Я наче гепард.
«Сілвер, можеш розв'язати?»
Думаєте, ми фліртуємо?
-Так, ти їй подобаєшся. -Так і є.
До репетиції.
-Бувай, Брейшо. -Мир.
Думаєш, я їй подобаюся?
Ти п'яний?
Боже, він дуже п'яний.
Чуваче.
-Що це? -Припини.
Віддай флягу. Дай мені…
Ти божевільний?
Маркусе, у школу не можна п'яним.
А якщо спіймають? Будуть проблеми.
Джинні?
Чорт.
Вставай, брате. Вставай. Вставай. Вставай.
-Просто скажи… -Що ти тут робиш?
Гаразд. Як думаєш, де ми, у «Ейфорії»? Ходімо.
-Я підвезу тебе на психотерапію. -Що?
Сюрприз.
Я мала здогадатися. Було надто легко. Психотерапія? Так, звісно.
Дуже вражає.
Сидиш тут і говориш про те, як я зруйнувала твоє життя?
-Так. -Гаразд, заспокоїмося.
Хочу побачити, що це таке.
На півдні ми такого не робимо. Ми стріляємо і їмо масло.
Привіт.
Д-рко Лілі. Це…
Джорджія, так?
-Я не руйнувала життя. -Мамо.
-Почекаєш ззовні? -Я хочу залишитися.
Мамо, що ти робиш?
Я хвилююся за тебе.
Я дізналася, що раниш себе й ходиш на психотерапію,
і ця дуже кваліфікована жінка з вишуканими науковими ступенями
захищає тебе й допомагає, і я хочу зрозуміти, що тут відбувається.
Це не так працює. Це час Джинні.
-Вона може залишитися. -Ти впевнена?
Добре.
Джорджіє, що ти відчула, коли дізналася, що Джинні ранить себе?
Це як «Клан Сопрано».
Якщо хочеш залишитися, маєш це зробити.
Добре, вибачте.
-Це важко, сама думка про терапію? -Так, не лізь мені в голову.
-Мамо! -Вибач. Вибач.
Так. Так, це важко.
Як воно?
Жахливо.
Я зроблю все, щоб захистити її,
і знати, що вона відчуває достатньо болю…
щоб так довго таємно таке із собою робити…
Схоже, тебе турбувало те, що Джинні приховувала це.
Звісно, мене це турбує.
Ми з Джинні не звичайні мати й донька. Ми близькі, друзі.
Та ви не друзі. Ви мама й донька.
Як вважаєш, ти поважаєш кордони Джинні?
Вона так казала? Що я не поважаю її кордони?
Ти не поважаєш мої кордони.
-Мені це не подобається. -Думаю, це може бути дуже продуктивним.
Для вас обох.
Я знаю, що я не ідеальна.
Думаєш, я знала, як бути матір'ю?
Мені було 15. Мері-Кейт й Ешлі ніколи про це не говорили.
І мені довелося постійно відбиватися від проблем,
посміхатися, бути щасливою, захищати тебе від усього.
-У мене не було дитинства. -Принаймні в неї було дитинство.
Я знаю, ти багато зробила для мене, і знаю, що було важко,
та до цього я ніколи не жила десь достатньо довго, щоб завести подругу.
Я завжди була новенькою,
завжди сама.
Це все, що я знала, і це було важко.
Я маю право засмучуватися через це.
Я теж дещо пережила, мамо.
-Будь ласка, заходь. Будь ласка. -Що?
Добре.
Мама внизу. Ні.
-Що? -Не грай на гітарі.
Я заберу це в тебе
-Псуєш увесь настрій. -Взуття.
-Це моє взуття. -Так, це точно.
-Гаразд. -Куди поділася моя фляжка?
Чуваче, чому ти прийшов до школи п'яний?
-Що за дивний вчинок? -Я не п'яний.
Ти знущаєшся? Ти як п'яні «Домогосподарки Нью-Йорка».
Гей, хочете на вечерю піти в китайський ресторан?
Млинці з цибулею.
-Ми насправді… -Млинці з цибулею.
У нас багато домашнього, тож доставка теж підходить.
-Школа — головне. -Млинці з цибулею.
Можна млинці з цибулею?
Добре.
-Чудово. -Гаразд.
А тепер ми лягаємо спати
Добраніч.
Чому ти не на репетиції з Сілвер?
Ти їй подобаєшся.
Чому всі так кажуть?
Я подобаюся Джинні?
Ви бридко одержимі одне одним.
Нічого привабливого між тобою і Пітом Девідсоном,
не розумію гетеросексуалок.
Звісно, ти їй подобаєшся, дурнику.
Не думаю, що їй варто.
Я принесу тобі води. Не виходь з цієї кімнати.
Залишайся в цьому ліжку. Я серйозно.
Бачу двох людей, які люблять одне одного, але здатні ранити одне одного.
Джинні, що тобі потрібно від мами?
Я хочу, щоб ти спробувала зрозуміти мене.
Але чому? Чого я не розумію?
Що я чорна, наприклад.
То оскільки я біла, я ніколи не зрозумію свою доньку?
Типу того, так.
Ти одягнулася в Скарлетт О'Хару на Хелловін.
Боже. Це був костюм.
Це зачепило мене настільки, що не давало спокою.
І ти навіть не подумала про те, як я почуваюся.
Джорджіє, ти любиш свою доньку,
але як біла мати,
як гадаєш, є речі, які тобі важко зрозуміти
з її життєвого досвіду?
Звісно, я не можу зрозуміти.
Я спалю клятий костюм, добре? Вибач.
Вибач.
Та це не все.
Ти зачинила мені вікно,
уникаєш розмов про конфлікти,
брешеш, зберігаєш таємниці,
ти вдерлася в мій простір,
куриш із моїм хлопцем…
Ні, я…
Кредитні картки.
Читала щоденник психотерапії.
Волдеморт.
Ось що мені потрібно, мамо. Щоб ти слухала мене,
і знала, що те, що ти робиш, впливає на мене.
Гаразд. Добре, я зрозуміла.
Хочу, щоб ти цінила те, що я робила,
а не змушувала відчувати, що я знову помиляюся.
Я намагаюся.
Ви обоє хочете, щоб вас зрозуміли.
Але це про Джинні.
Джорджіє, ти постійно говориш про свої почуття.
Думала, у цьому сенс психотерапії.
Сенс психотерапії Джинні в тому,
щоб надати їй допомогу, щоб вона більше не ранила себе.
Ти — сила.
Ти займаєш багато місця.
Іноді мені здається,
що для мене не завжди є місце.
Вибач.
Знаєш, я…
Я…
Я знаю, я помилялася.
Вибач.
Я не хочу, щоб тобі було так боляче.
Я теж не хочу цього.
Було весело.
-Ти хотіла на психотерапію. -Так.
Мені треба випити.
Не кажи про це д-рці Лілі.
Згода.
Пам'ятаєш, я завжди вчила тебе бути сильною,
а що вразливість — це слабкість?
Думаю, може, я помилялася.
Думаю, твоя вразливість може бути твоєю суперсилою.
Я дуже тебе люблю, мамо.
Гаразд, розкажи мені будь-що.
Це я, я слухаю.
Добре.
Завтра я маю скласти план уроку для Ґіттена.
Я слухаю.
Це відстій,
це несправедливо,
це дуже фігово, і я це роблю.
Убити його?
-Не смішно. -Трішки смішно.
Гей,
може, я не виховала тебе ідеально, але я не вчила тебе терпіти відстій.
ЕББІ ЛІТТМАН
БЛАКИТНА ФЕРМА, SOS
У мого тата є дівчина.
-Чорт. -Я знаю.
-Де Макс і Нора? -Вони не з неповної сім'ї, і це видно.
Пам'ятаю, як уперше зустріла подругу тата.
-Так? -Так. Мені було 11.
-Ми з Джорджією закидали її дім яйцями. -Яйцями?
-Так. -Подруго.
Я б хотіла, щоб моя мама так розсердилася.
Покажи трохи емоцій.
Але вона каже, що все добре,
а потім — пляшка вина й «Острів кохання».
Вона скаже: «Еббі, дивись, Еббі, вони знайшли кохання, Еббі».
«Кохання справжнє».
Вам щось принести?
Я б хотіла чогось солодкого.
Джо, пам'ятаєш, у кінці кожного вечора
ти береш всі булочки й кладеш їх у кошик?
Можна цей кошик?
Облиш. Останнім часом я хороша працівниця.
-Бо виконуєш свою роботу? -Так.
-Оплачувану. -Так.
-І не під кайфом. -Так.
Ти стаєш усе більше схожою на свою матір.
Джо, поглянь, що я вмію.
Боже мій.
Це мої чайові?
Боже, як нудно чекати на тебе з роботи.
Я вартий того.
-Прошу. -Дякую.
Він хоче, щоб я з нею познайомилася.
Це важко, особливо якщо вони тобі подобаються.
Не знаю. Усе налагодиться, але нескоро.
Знаєш, що найгірше? Її звати Анна.
Буквально Анна.
Це найпростіше ім'я у світі.
І вона схожа на Анну.
Закидаємо її дім яйцями?
Ні. Я швидко піду в туалет.
-Піти з тобою? -Ні.
Я на секунду.
-Ґіле. Привіт. -Привіт.
-Гей, що ти тут робиш? -Хочу повечеряти.
У моєму Airbnb є електроплита, тож…
Спробуй сандвіч з індичкою, дуже смачний.
Попроси версію Джинні. Джо розлютиться, та вона найкраща.
Дякую.
-Добрий вечір. Чого бажаєте? -Можна сандвіч з індичкою?
Версію Джинні?
Картоплю фрі чи салат?
Ви схожі на чоловіка з чудовим смаком. Здивуйте мене.
Ви батько Остіна, так?
Я Синтія, мама Зака. Я бачила вас у школі.
-Ґіл Тіммінс, дуже приємно. -Взаємно.
Джорджія казала, що ви були у в'язниці.
-Ви її подруга? -Я не її подруга.
Я її ненавиджу.
Ви надовго в місті?
Я б хотів, та спочатку треба знайти квартиру.
Ну, може, я допоможу. Я займаюся нерухомістю.
Ви сповнені сюрпризів, Синтіє.
Джорджія вас не любить.
Джорджія привласнила гроші з моєї компанії,
підставила мене, мене звільнили й посадили,
тож я теж не дуже її люблю.
Я вам вірю.
Вона крала з офісу мера. У неї були…
Прошу. Можеш сісти спереду.
Дякую.
-Вітаю у Веллсбері. -Я радий.
Хороший хлопець.
Ти мала рацію. Це його розлютило.
Бувай, Ґіле.
-Привіт. -Що це було сьогодні?
-Що? -У школі.
Нічого, я просто…
О, вона сердита.
-Ні. -Чому?
Ні, не люблю хмурих.
Ось так.
Треба ще попрацювати.
Джинні?
Починай.
Ні.
Перепрошую?
Ні, це відстій.
У мене є план уроку, я зробила цю маячню.
Хтось може думати, що я створюю проблеми, та ніхто крім мене цього не робив.
Я викреслена з навчальної програми, чи мушу вчитися більше за інших інші? Ні.
Джинні, я намагаюся знайти спосіб…
Знаєте, що? Я кидаю цей клятий курс.
Так!
Я більше не потерплю драми в класі.
-Це маячня. -Хантере, хочеш щось сказати?
Так, це маячня.
-Чорт забирай, це було неймовірно. -Я просто пішла.
Знаю. У нього було таке обличчя, він…
Я не рада. Англійська — мій улюблений предмет.
То що нам робити? Ми можемо повернутися.
Не знаю. У мене немає відповідей.
Я просто знала, що це неправильно,
і знала, що маю піти, і тепер я більше нічого не знаю.
Я не можу більше бути в його класі.
Це занадто.
То одне, то інше.
Чому ти мені не сказала?
Не знаю, Макс, ти в класі. Ти все бачиш.
Чому саме я маю щось сказати?
Твоя правда. Я підвела тебе.
Вибач.
Ненавиджу Ґіттена.
Я не люблю англійську, ходімо на французьку,
можемо втекти разом.
Я піду, добре? Побачимося потім.
Привіт, Хмурику.
Ти не такий Ведмедик, як зазвичай.
О ні.
У мене є молоток. Кого мені бити?
Мене, у голову.
Я фігова подруга.
Маркус якось сказав мені, що я думаю лише про себе
і не бачу, що відбувається з іншими людьми.
Думаю, що він мав рацію.
А ще в тебе дуже щедре серце.
-Зараз там лише обвуглені рештки. -Мені подобаються й обвуглені рештки.
Справді?
Хочеш обійнятися?
Ні.
Ні, дякую. Дякую.
Добре.
Джинні?
Тебе треба підвезти?
Я була «диваном», тож, дуже хочу, щоб ти прийшла.
Вітаю?
Джо?
У вас тут зник струм?
ДІВИЧ-ВЕЧІР
Це мої окуляри?
Я думала, що загубила їх. О ні, лише не стрічка.
Джинні, що це все таке?
Добре. Гаразд. Овва.
Ми одружуємося!
Мовчи, сиди й дай нам заспівати тобі серенаду.
Джорджіє Міллер, ласкаво просимо на сюрприз-дівич-вечір.
І хто ж ти?
Хіба це не очевидно?
Я пані Джорджія Персик,
найнахабніша мерка, яка коли-небудь мастурбувала на член.
Боже мій.
Я не можу. Я помираю.
-Уперед, дівчата! -Ні, послухай, я тут власник.
Джо!
Джо, Боже.
Дивіться, що в мене є.
Овва.
Гаразд, готова?
Один, два, три.
LEAPPAD 2 ДОСЛІДНИК
Джинні, ти подякуєш Ґілу за подарунок?
Дякую.
Так!
Так.
Уперед, мамо!
Гей.
Мені дуже шкода, що я не бачила, що відбувається,
і що моя голова в дупі.
Тепер не буду думати лише про себе, коли маю думати й про тебе,
бо я хочу бути поруч
і хочу, щоб ти могла поговорити зі мною про подібне.
-Скільки часу ти працювала над цим? -Я серйозно.
Я знаю. Хочеш ще щось сказати?
Маєш рацію, я подобаюся Сілвер, та потім.
Відкладемо це на інший день, не будемо лише про мене.
Як ти?
Усе добре.
Це робить мене дуже щасливою. Люблю тебе.
-А тепер заспівай серенаду. -Буде зроблено. Що завгодно для тебе.
-Ти прийшов! -Овва.
-Привіт. -Як акцент?
Можеш вести подвійне життя як шпигун.
Я не знаю, як Меррілл це робить. Говорити з акцентом виснажує.
-Повернися! -Гаразд.
-Привіт. -Привіт.
Так.
Привіт.
Справа ось у чому.
У тебе болить голова, ти пішов додому спати.
Бо сьогодні я дуже важко працювала,
і якщо не підеш, то я буду кричати.
Ось і все. Просто кричатиму на все горло.
Завжди.
-Джорджіє! -Байдуже.
Я хочу танцювати.
-Джо. -Гей.
-Я виходжу заміж. -Так?
А ще ти п'яна, тож я це заберу.
Тобі весело?
Дуже весело. Дякую, що зробив це.
Це не я. Це все Джинні.
Так. Їй важко відмовити. Яка мати, така донька.
Сприйму як комплімент.
Гаразд, цей дівич-вечір був набагато веселішим за перший.
Остіне, я вдома!
Точно, Ґіл його забрав.
-Що? -Що?
Ні.
Мамо, що таке? Чому ти така засмучена?
Так, чому ти така засмучена?
-Остіне, як ти? -У мене подвійна порція.
Що, по-твоєму, сталося?
Переклад субтитрів: Тарас Кунець