Livet är inte rättvist, Virginia.
Det är tufft, så du måste vara tuff tillbaka.
Låt dem aldrig se dig gråta. Starkt ansikte, stark fasad.
Det de inte vet, kan de inte använda mot dig.
Bara två bekväma på en soffa.
Vi har inte lämnat soffan på dagar.
Vi är soffan. Soffan är vi.
Du måste inte gå tillbaka till skolan i morgon om det är för mycket.
Vi kan skolka, titta på film hela dagen.
Om jag ser en romantisk komedi till, tänder jag eld på mig själv.
-Det är inte roligt. -Det är lite roligt.
Vad? Vad gör…
Sluta.
HEJ, JAG ÄR TILLBAKA
Marcus är hemma från sina morföräldrar.
Soffan. Vart ska du?
Du vill träffa kärleken.
Det är okej. Jag har några ärenden. Returer.
Men jag älskar dig.
-Klarar du dig medan jag är borta? -Jag går inte sönder, mamma.
Okej.
Mamma var tvungen att vara tuff.
Hon har inte haft lyxen att vara mjuk.
Hon ser sårbarhet som en svaghet.
Zion Miller, bäst att du ställer tunga möbler mellan oss.
Kom in, Georgia. Gott nytt år.
-Det känns inte så. -Jag trodde inte det.
Hur kunde du hålla det hemligt?
Jag är hennes mamma. Varför sa du inte att Ginny skadade sig själv?
Jag var rådvill.
Så du satte henne i terapi?
Ja, det gjorde jag. Vår dotter kämpar med svåra saker.
Så du flyttar till stan, bor i en trendig brödrost
och får plötsligt ensam bestämma vad som är bäst för henne?
Som när du stack mitt i natten och vi inte sågs på ett år?
Jag var 16 år, du är 34.
Vi har inga hemligheter.
Jag vill inte ens veta några av dina hemligheter.
Du borde ha berättat.
Du har rätt, jag är ledsen.
Varför gjorde du inte det?
Hon bad mig om det. Hon ville inte att du skulle veta.
Hon sa att hon behövde mig.
-Hon manipulerade dig. -Du behöver inte låta stolt över det.
Jag vet inte hur vi löser det här.
Det är därför hon går i terapi, för att få den hjälp hon behöver.
Simone? Hej.
Hej, Georgia.
Du kunde ha sagt nåt.
Snyggt.
-Okej. -Ja.
-Hur var din jul? -Väldigt god.
Mamma fick reda på bränningen.
-Va? -Ja.
Hon läste min terapidagbok och bröt ihop totalt.
Vad festligt.
-Vad gjorde hon? -Inget.
Det har varit trevligt, hon är mammaaktiverad.
-Hur var det hos dina morföräldrar? -Bra.
Mycket Uno. Mycket glädje.
-Austin. -Vill du se ett trolleritrick?
Jag kräver att se det.
-Fick du klockan till jul? -Nej, mamma gav den till mig nyss.
Jag är inte så bra på att blanda än.
Det är en fin linje för magiker.
Va? Han är magisk, dränk honom.
Pappa lärde mig det.
Pappa?
Just det.
Georgia fick reda på att jag bränner mig, Gil kom ut ur fängelset…
En vanlig högtid hos familjen Miller.
HÄR FINNS WELLSBURY TIGERS
Jag tillbringade hela julen med att lyssna på hur mormor och morfar
sa gång på gång att de inte gillar min pappa
och aldrig har gjort det. Det var ett glatt helvete.
Jag hade pms hela tiden, så jag fick inte ens åka skidor.
-Du har alltid mens. -Så är det.
Herregud, hur var det med mormor och morfar?
Jag älskar morfar.
Morfar var sitt vanliga jag.
Jag hittade Ellen gråtandes i badrummet
efter att mormor sa att hon inte gjort köttfärspajerna rätt,
så, ni vet, jul.
Marcus sa att det var mycket Uno.
Jaså? Gjorde han?
-Vad konstigt. -Vad?
Han lämnade aldrig sitt rum.
Herregud, vet ni vem som hade ett fantastiskt lov?
Sophie, för hon är kär.
-Sluta. -Nej, snälla…
-Det är pinsamt. -Det här är ohälsosamt.
Ja. Tror du inte att jag vet att det är ohälsosamt?
Såklart det är ohälsosamt.
Jag känner det, och det känns väldigt ohälsosamt.
-Okej, så sluta. -Jag försöker.
Men sen såg jag den här bilden och jag vill bara säga att jag är död.
Jag dog. Adjö.
Du kanske ska fejka, tills du lyckas.
Nej. Demon, döda den…
Okej, jag ska titta till min pojkvän, så…
Ginny dejtar min brorsa och jag älskar det.
-Hej, Silver. -Hej, Ginny.
Hej. Har du sett Marcus någonstans?
Nej, tyvärr.
Okej. Tack.
Jag har förändrats, G.
-Sa du, ja. -Tror du inte att folk kan förändras?
Jo, det kan de, men inte till det bättre.
Austin har aldrig sett hockey, han skulle älska det.
-Det är för sent på en skolkväll. -Han är hemma vid tio.
Nej.
Nej är en fullständig mening.
Ärligt talat, G, så är jag lite förvirrad,
för det känns som om du inte litar på mig.
Och om en av oss inte borde lita på den andra, så är det jag.
Vad säger du?
Jag har saknat dig.
Mycket.
Och den sexuella spänningen,
den finns kvar mellan oss.
-Känner du den? -Ja.
Vi lever min fantasi.
Min sons slemmiga pappa dyker upp och vill förstöra mitt liv.
Det pirrar.
Okej.
Ingen hockey, jag kan respektera det,
men det var längesen jag såg honom, G.
Jag vill bara träffa min son. Enkelt.
God morgon.
Jag hittade en fantastisk klänning.
Vi måste prata om det. Jag antar att jag är brudtärna.
-Hej. -Hej.
Gil Timmins, Austins pappa.
Det här är min vän, Ellen.
-Trevligt att träffas. -Detsamma.
Låt oss se den här klänningen.
-Nej, jag kan komma tillbaka. -Jag hörde att den är fantastisk.
Oj.
Du måste låta henne ha den här, G.
G? Det har jag aldrig hört förut. Jag gillar det, det är sött.
Gil skulle precis gå.
Ja, jag ska låta er tjejer prata.
Trevligt att träffas, Ellen.
Allvarligt, var hittar du alla dessa män? Det är som en livsfärdighet.
Jag är en magnet.
Hur tänker du kring tärnklänningar?
-Det är inte mitt första bröllop. -Det är ditt andra.
Ja, det är mitt andra.
Jag vill inte ha samma saker som alla andra har.
Matchande tärnklänningar,
möhippor med det töntiga bandet och ett penissugrör.
Så du säger att du inte vill ha en möhippa?
Det har hänt så mycket på sistone.
En möhippa är min sista prioritet.
Min med.
Bryon bjöd henne till en Patriots-match. Är inte det heteronormativt och bedårande?
Han bjöd henne inte. Han föreslog att de skulle gå.
Stor skillnad.
Efter att hon gav honom kepsen.
Vi vet inte om det berodde på kepsen.
Vi vet inte att det inte gjorde det. Team Keps.
-Du var Team Biljetter. -Okej, nu är jag Team Keps.
Ni måste lugna er.
Men du måste titta på football. Jag vill bara se Jackie som cheerleader.
Jag är den bästa delen.
Kom igen, allihopa, kom igen.
Exakt, ihop. Allihop…
Okej.
Vad är det med gullungen?
Jag har engelska. Jag måste presentera min bok för Gitten.
-Nej, jag kan inte. Det är för tidigt. -Tack, jag hatar det.
Vad har du tänkt?
Ann Petry, Gatan,
Audre Lordes Sister Outsider
eller Nikole Hannah-Jones, The 1619 Project.
-Bra böcker. -Irrelevant.
Du måste låta läraren veta att det här är skit.
-Gitten lyssnar inte. -Han är sämst.
-Gör det inte. -Jo. Jag har bestämt mig.
-Det är bara vilken bok? -Sister Outsider.
Hej, ungar. Jag såg Bryon ha på sig kepsen, Bracia.
-Team Keps? -Absolut.
Typiskt. Mamma sms:ade mig. Jag har fått tid för provet.
Det är 11 mars.
Herregud, vad gör Merkurius då? Retrograderar den?
Jag vet inte, men månen måste gå upp,
Pluto måste vara delaktig,
jag behöver kosmisk hjälp.
Du kommer att få alla rätt.
Collegepressen känns.
Mamma säger att jag måste ta fler avancerade kurser, och det går inte.
Ni har tur som inte går tredje året. Helvetesåret är inget skämt.
Det känns som helvetesåret.
På tal om avancerade kurser, kom nu, vi har engelska.
Nej.
Jag hoppas att boken du valde finns som ljudbok.
Sister Outsider.
Det här är en otrolig samling av essäer och tal av Audre Lorde,
där hon undersöker
olika delar av sin identitet som svart queerkvinna,
och diskuterar att förändring i ett förtryckande samhälle
måste börja inom en själv.
Tack, Ginny.
Alla kommer att läsa tre kapitel ur Sister Outsider.
Ska vi säga till på fredag?
Och Ginny ska leda diskussionen.
Vad ska jag?
Tack, Ginny.
Hej, Cynthia. Beth, Bhanu.
Är våra eftersläntrare sena?
-Hej, mamma. -Hej, vännen. Bra dag?
Ja.
Vad gör du här, pappa?
Ja, pappa, vad gör du här?
Hej, grabben. Titta vad jag har.
-Vill du gå på hockeymatchen i kväll? -Ja.
Får jag gå, mamma? Får jag?
Vad gulligt.
Jag älskar att se en engagerad pappa.
Mina damer.
Tja…
Ja, jag antar att det går bra.
Ja! Tack.
Kan vi få pengar till snacks?
Visst.
Varför inte?
-Tack. -Okej, då går vi.
Hemma före tio. Jag menar det.
-Jag gillar att köpa saker till dig. -Vi har det gemensamt.
Du är så söt och vet det inte ens.
Jo, det gör jag.
Jag är väldigt söt.
Det är praktiskt.
Hur har du råd med allt det här till mig?
Jag vet att du har ett fint jobb där du gör fina grejer.
Kundfodringar?
Jag har sett din bil.
Det är en jättefin bil.
Tack. Jag gillar den.
När vi gick ut och åt med dina kollegor,
körde de inte såna bilar.
Vad menar du?
Okej.
Jag ansvarar för fakturor,
så mitt jobb är att spåra pengaflödet. Företagspengar för utförda tjänster.
Och en del av de tjänsterna kanske är lite…
Fejk.
Så du hittar på fejktjänster som företaget betalar.
Märker de inte det?
Man gömmer det helt öppet.
Man skriver en check och löser in den.
De tjänar så mycket att de inte utreder nåt under 10 000.
Man kan inte ta för mycket,
men så länge man inte försöker ta stora summor…
Det var som fan.
Här trodde jag att du var en hygglig kille med pensionsfond.
Du är en brottsling.
Jag kommer inte undan.
Hur mycket jag än försöker hamnar jag alltid där jag började.
Är det dåligt?
Varför berättade du?
Trodde du inte jag skulle misstycka?
Nej.
Lite mörker skrämmer inte dig, Georgia Miller.
Du förstår, att vara söt är praktiskt.
Du berättade precis alla dina hemligheter.
Det var du som ville se filmen.
Förlåt, jag spårar bara Gil.
Ursäkta?
Jag gav Austin en klocka med en positionsspårare.
Ja, försök med nåt, din skitstövel. Jag är på dig som ett utslag.
Om du är så orolig
att du spårar Austin när han är med Gil,
kanske de inte ska umgås oövervakade.
Han är hans pappa. Han har tyvärr rättigheter.
Min advokat kanske ska skriva ett umgängesavtal.
Nej, inga advokater. Gil skulle inte gilla det.
Jag bryr mig inte direkt om vad Gil gillar.
Jag löser det, okej?
Genom att spåra dem?
Precis.
Nej, jag tror att vi vann
för att de fumlade med bevisen.
Jag älskar när de gör jobbet åt oss.
Får du dåligt samvete när du försvarar nån som är skyldig?
Det är en bra fråga. Jag har två svar.
Först och främst kommer folk undan med brott hela tiden.
Jag tror att alla, oavsett vad, förtjänar ett försvar.
I stort sett allt som vi ser som brott,
har omständigheter som skulle säga att det inte är ett brott. Tack, älskling.
Som…
Vi kan alla vara överens om att stjäla är fel, eller hur?
Tänk om personen faktiskt svälter.
Det är logiskt.
Jag får inte döma mina klienter.
Om jag gjorde det skulle jag inte göra mitt jobb.
Mitt jobb är att hitta skäl till att folk gör dåliga saker.
Humanisera deras val.
Förstår du?
Du anar inte.
Nu verkar mitt jobb lugnt.
Va?
Den här mannen har bestigit alla berg, varit på alla kontinenter.
Det är fantastiskt.
Du drar väl inte det självutplånande skitsnacket med oss?
Ser du? Hon fattar.
Så, pappa, blev mamma arg?
Vad pratar du om?
Kom igen, jag antar att hon kom hit.
-Var snäll mot din mamma. -Vadå?
Hon har faktiskt varit snäll på sistone.
Jag måste gå, ledsen.
Jag har en massa läxor, och tydligen är jag lärare nu.
-Ursäkta? -Ja.
Minns du boken jag fick välja?
En rolig ny utveckling, min lärare vill att jag leder lektionen.
Vad tycker du om det?
Ska jag ringa skolan, eller…
Nej, ring inte skolan.
-Du sa åt mig att välja en bok. -Det sa jag inte.
Jag sa att det fanns fördelar med att jobba inom systemet.
-Men det här är lite… -Gör ingenting.
Ring inte skolan. Lita på mig, jag klarar det själv.
Okej.
Jag kör dig hem.
Vi hade så kul i kväll.
Och ett slagsmål bröt ut som rensade bänkarna.
Och när de äntligen stoppade det, var det blod över hela isen.
-Riktigt blod. -Wow.
Häftigt.
Du växte upp här, Paul. Är du ute på isen nåt?
Nej, det var mest fotboll och skidåkning för mig.
Nu när Austin är en New Englander, kanske vi kan få ut honom i backarna.
Det är en bra idé. Vad tycker du?
Det vore kul.
Men just nu är det dags för sängen, så…
Kom igen.
God natt. Dags att gå.
-Okej. -Hej då.
Zion?
Gil?
Zion.
-Hej, Paul. -Zion.
Georgia, Ginny.
-Austin. -Det här är kul.
Jag visste inte att du var ute. Välkommen tillbaka.
Tack.
Okej, då lämnar vi de här tre
till den västernrulle de plötsligt är med i. Kom igen, läggdags.
Vänta på mig, tack.
Okej.
Ursäkta mig. God natt.
Detsamma.
-Vi gillar inte honom, eller hur? -Nej, det gör vi inte.
Hej.
Minns du när två av mina ex och min fästman var i hallen tillsammans?
-Det var kul. -Det kändes som ett Robinson-tema.
Som om Jeff Probst skulle dyka upp och börja presentera folk.
Hur går det med pappa?
Tror du att det börjar bli seriöst med Simone?
Jag spelar inte det här spelet.
Jag tänker inte skvallra.
Bu, inte kul.
Visst är det konstigt?
Hur kan han vara seriös med nån annan?
Han ville precis flytta ihop.
Du ska gifta dig med nån annan om två månader.
Ja, men ingen får komma över mig.
Det är regeln.
Okej. Vi är klara med det här samtalsämnet.
Jag vill inte hamna mellan dig och pappa.
Snälla, gör det. Du är så söt där.
Hur går det med Marcus?
Bra. Jag tror att vi kanske gifter oss också.
Okej. Lustigt.
Mycket lustigt.
Lasta på bara.
Men är du okej, hjärtat?
Alltså, mår du bra?
Och var ärlig, inget skitsnack.
Ja, jag mår bra.
Tack för att du frågar.
Var du i skolan i dag?
Jag skolkade.
Jag hatar måndagar efter ett långt lov.
Blir inte tisdag bara den måndagen?
Vill du komma hit?
Jag är rätt trött.
Jag ska sova.
Jag älskar dig, Puh.
Jag svarar inte på det.
Det gjorde du precis.
Jo…
Vi ska titta på film om du vill vara med?
Nej.
Nej tack.
Hur var det i skolan i dag?
Det var bra.
Okej.
-Hej. -Hej.
Var är Marcus?
Jag vet inte. Han var inte på kemin i dag.
Hej. Jag är trött.
Jag behöver kaffe.
Du är så bra. Din röst förbluffar mig på varje rep.
-Tack. -Det ska bli så kul att se pjäsen.
Hallå.
Herregud, Silver, ditt halsband. Det är otroligt.
Jag är besatt.
Tack, det är vintage.
Jag älskar det.
Jag måste till repetitionen, så vi ses senare.
Hej då, Max.
Hej då, Silver.
Vad?
-Hej då, Silver. -Hej då, Silver.
"Det är vintage."
-Vad i hela vaginan pågår? -Inget.
Ni är flörtiga på repen. Jag ser er fnissa i ett hörn.
Den sexuella energin är äkta.
Det betyder inget, för jag utstrålar sexuell energi.
Jag är som en gepard.
"Silver, kan du knyta upp?"
Tycker ni att vi är flörtiga?
Ja, hon gillar dig.
Ja, det gör hon.
Vi ses på repet.
-Hej då. -Tja.
Tror du att hon gillar mig?
Är du full?
Herregud, han är dyngrak.
Hör du.
-Vad är det? -Sluta.
Ge mig pluntan. Ge mig…
Är du galen?
Du kan inte vara full i skolan.
Tänk om du åker fast? Då får du problem.
Ginny?
Fan också.
Upp med dig, broder. Upp.
-Berätta bara… -Vad gör du här?
Okej. Var tror du att vi är, Euphoria? Nu går vi.
Jag ska skjutsa dig till mötet.
Va?
Överraskning.
Jag borde ha vetat. Det var för enkelt.
Terapi? Ja, visst.
Väldigt imponerande.
Så du sitter här och pratar om hur jag förstört ditt liv?
-Ja. -Okej, nu lugnar vi oss.
Jag vill bara se vad det handlar om.
Vi gör inte det här i södern. Vi skjuter saker och äter smör.
Hej.
Dr Lily. Det här är…
Georgia, eller hur?
-Jag sabbade inte hennes liv. -Mamma.
-Ska du vänta utanför? -Jag vill stanna.
Vad gör du, mamma?
Jag är orolig för dig.
Jag får reda på att du skadar dig själv och går i terapi,
och den här kvalificerade kvinnan med fina examina
skyddar dig och hjälper dig, och jag vill bara se vad det handlar om.
Det funkar inte så. Det här är Ginnys tid.
Hon kan stanna.
Är du säker?
Okej.
Georgia, hur kändes det när du fick reda på Ginnys självskadebeteende?
Det här är precis som Sopranos.
Om du ska stanna, måste du vara seriös.
Okej, förlåt.
Är det svårt för dig, tanken på terapi?
Ja, håll dig borta från mitt huvud.
-Mamma. -Förlåt.
Ja, det här är svårt.
Hur det känns?
Hemskt.
Jag gör allt för henne,
så att veta att hon känner sån smärta att…
…att hon gjort så mot sig själv i hemlighet så länge…
Det låter som om det stör dig att Ginny höll det här från dig.
Självklart stör det mig.
Ginny och jag är inte som mor och dotter. Vi är nära. Vi är vänner.
Men ni är inte vänner. Ni är mor och dotter.
Känner du att du respekterar Ginnys gränser?
Säger hon det? Att jag inte respekterar hennes gränser?
Du respekterar inte mina gränser.
Jag gillar inte det ta.
Jag tror att det här kan vara väldigt produktivt.
För er båda.
Okej, jag vet att jag inte är perfekt.
Tror du att jag visste hur man skulle vara mamma?
Jag var 15. Mary-Kate och Ashley pratade aldrig om det här.
Och jag var tvungen att ständigt studsa tillbaka från all skit
om och om igen, le och vara lycklig och skydda dig från allt det.
Jag hade aldrig en barndom.
Hon hade i alla fall en barndom.
Jag vet att du gjorde mycket för mig, och jag vet att det var svårt…
…men fram tills nu har jag aldrig bott nånstans länge nog för att få vänner.
Jag har alltid varit den nya tjejen,
alltid ensam.
Det var allt jag visste, och det var tufft.
Och jag har rätt att vara ledsen över det.
Jag har min egen erfarenhet också.
In med dig. Snälla.
Okej.
Mamma är där nere. Nej.
-Vad? -Inte gitarren.
Jag tar bort den här
-Tråkmåns. -Skor.
-Det är mina skor. -Ja, det är det verkligen.
-Okej. -Vart tog min plunta vägen?
Varför kommer du full till skolan?
-Vilken konstig sak att göra. -Jag är inte full.
Skämtar du?
Du är full som i Housewives of New York.
Vill ni äta kinamat i kväll?
Kinesiska pannkakor, mamma.
-Vi ska faktiskt… -Kinesiska pannkakor.
Vi pluggar mycket, så om vi kan beställa, vore det bra.
-Uppfattat. Skolan först. -Kinesiska pannkakor.
Kan vi ta kinesiska pannkakor?
Absolut.
Okej.
-Toppen. -Okej.
Nu ska vi sova
Godnatt.
Varför är du inte på repetitionen med Silver?
Hon gillar dig.
Varför säger alla det?
Tror du att Ginny gillar mig?
Ni två är äckligt besatta av varandra.
Jag ser inte charmen. Mellan dig och Pete Davidson,
förvirrar heterokvinnor mig.
Självklart gillar hon dig, din dumbom.
Hon borde inte det.
Jag ska hämta lite vatten. Lämna inte det här rummet.
Stanna här i sängen. Jag menar det.
Jag ser två personer som älskar varandra,
men som har stor förmåga att såra varandra.
Vad behöver du från din mamma, Ginny?
Du måste försöka förstå min synvinkel.
Varför? Vad förstår jag inte?
Att jag är svart, för det första.
Så eftersom jag är vit kan jag aldrig förstå min dotter.
Typ, ja.
Du klädde ut dig till Scarlett O'Hara på halloween.
Herregud. Det var en dräkt.
Men det fastnade tillräckligt för att störa mig.
Och du tänkte inte ens på hur det kunde få mig att känna.
Du älskar din dotter, Georgia,
men som vit mamma,
tror du att det finns saker som kan vara svåra att förstå
om hennes upplevelse?
Självklart kan jag inte förstå.
Jag bränner den jäkla dräkten, okej? Förlåt.
Men det är annat också.
Du skruvar igen mitt fönster,
du undviker att prata om konflikter,
du ljuger, du har hemligheter,
du invaderar mitt utrymme,
du röker med min pojkvän…
Nej, jag…
Kreditkorten.
Du läste min terapidagbok.
Voldemort.
Det är vad jag behöver från dig, mamma. Du måste lyssna på mig
och veta att det du gör påverkar mig.
Okej, jag fattar poängen.
Men jag vill att du uppskattar mig,
i stället för att få mig att känna att jag förstör allt.
Jag försöker.
Ni vill båda bli förstådda.
Men det här handlar om Ginny. Och du pratar om hur du känner.
Jag trodde att det var poängen med terapi.
Poängen med terapi för Ginny
är att ge henne den hjälp hon behöver för att sluta skada sig själv.
Du är en sån kraft.
Du tar mycket plats.
Ibland känns det som om
det inte alltid finns plats för mig.
Förlåt.
Du vet, jag…
Jag menar, jag…
Jag har gjort misstag.
Jag är ledsen.
Jag vill inte att du ska ha så mycket smärta.
Inte jag heller.
Det var kul.
-Du ville gå på terapin. -Ja.
Jag behöver en drink.
Säg inget till dr Lily om det här.
Okej.
Du vet hur jag alltid lärde dig att vara stark,
och att sårbarhet var en svaghet?
Jag tror att jag hade fel om det.
Jag tror att din sårbarhet kan vara din superkraft.
Jag älskar dig, mamma.
Okej, prata med mig om vad som helst.
Det här är jag som lyssnar.
Okej.
Jag måste ha en lektionsplan på Gittens lektion i morgon.
Jag lyssnar.
Det suger,
det är orättvist,
det är skitjobbigt och jag gör det.
Ska jag döda honom?
-Det är inte roligt. -Det är lite roligt.
Du…
Jag kanske inte uppfostrade dig perfekt, men jag uppfostrade dig inte att ta skit.
Pappa har en flickvän.
-Åh, fan. -Jag vet.
Var är Max och Norah?
De har inte trasiga hem, och det märks.
Jag minns en av pappas tjejer.
-Jaså? -Ja. Jag var elva.
-Georgia och jag äggade hennes hus. -Äggade ni hennes hus?
-Ja. -Alltså…
Jag önskar att mamma skulle bli så arg.
Visa lite känslor.
Men hon säger bara att hon mår bra,
och sen dricker hon en flaska vin och tittar på Love Island.
Sen säger hon: "Du, Abby. Titta, Abby. De har hittat kärlek, Abby.
Kärlek finns."
Vill ni ha något?
Jag kan tänka mig nåt sött nu.
Joe, du vet i slutet av varje kväll
när du tar alla scones och lägger dem i gårdagskorgen?
Kan jag få den korgen?
Kom igen. Jag har varit en bra anställd nyligen.
-Hur? Genom att göra ditt jobb? -Ja.
-Som du får betalt för. -Ja.
-Utan att vara drogpåverkad. -Exakt.
Du blir mer och mer lik din mamma.
Se vad jag upptäckte att jag kan göra.
Jösses.
Är det min dricks?
Det är så tråkigt att vänta på att du ska jobba klart.
Jag är värd väntan.
-Varsågod. -Tack.
Hur som helst, han vill att jag ska träffa henne.
Det är jobbigt, speciellt om man gillar dem.
Jag vet inte. Det blir bättre, bara inte på väldigt länge.
Vet du vad det värsta är? Hon heter Anna.
På riktigt.
Det är som det mest grundläggande i världen.
Och hon ser ut som en Anna också.
Ska vi ägga hennes hus?
Nej. Jag ska bara gå på toa lite snabbt.
-Ska jag följa med? -Nej.
Det tar bara en sekund.
-Gil. Hej. -Hej.
-Vad gör du här? -Jag ska hämta middag.
Mitt AirBnB har bara en kokplatta.
Prova club sandwich med kalkon, den är jättegod.
Be om Ginny-versionen. Det gör Joe förbannad, men den är bäst.
Tack.
-God kväll. Vad får det lov att vara? -Kan jag få en kalkon-club sandwich?
Ginny-versionen?
Vill du ha pommes eller sallad?
Du ser ut som en man med utmärkt smak. Överraska mig.
Du är Austins pappa, eller hur?
Jag är Cynthia, Zachs mamma. Jag såg dig på skolan.
-Gil Timmins, trevligt att träffas. -Detsamma.
Georgia säger att du satt i fängelse.
-Är du en vän till henne? -Jag är inte hennes vän.
Jag hatar henne.
Är du i stan länge?
Jag vill vara det, men jag måste hitta en lägenhet först.
Jag kanske kan hjälpa till. Jag jobbar med fastigheter.
Du är full av överraskningar, Cynthia från skolan.
Georgia gillar inte dig.
Tja, Georgia förskingrade pengar från mitt företag,
satte dit mig, fick mig sparkad och fängslad,
så jag är inte så förtjust i henne heller.
Jag tror dig.
Hon stal från borgmästarens kontor. Hon hade…
Varsågod. Du kan betala där fram.
Tack.
-Välkommen hit. -Kul att vara här.
Trevlig kille.
Jag tror att du har rätt. Han blev förbannad.
Vi ses, Gil.
-Hej. -Vad var det i dag?
-Vad? -I skolan.
Det var inget. Jag bara…
Åh, hon är sur.
-Nej. -Varför?
Jag gillar inte surisar.
Sådär, ja.
Du får jobba på det.
Ginny?
När du vill.
Nej.
Ursäkta?
Nej, det här suger.
Och jag har en lektionsplan, jag har gjort den.
Ni kan tycka att jag orsakar drama eller problem,
men ingen annan ombads göra det här.
Så antingen raderas jag från kursplanen,
eller så måste jag göra mer jobb än alla andra? Nej.
Ginny, jag försöker hitta ett sätt för dig…
Jag hoppar av den här kursen.
Ja!
Jag kommer inte tillåta ett dramatiskt utbrott i den här klassen.
-Det här är skitsnack. -Har du nåt att säga?
Ja, det här är skitsnack.
-Herregud, det var fantastiskt. -Jag gick precis ut.
Jag vet. Han hade den här minen…
Jag är inte glad. Engelska är mitt favoritämne.
Vad ska vi göra? Vi kan gå in igen.
Jag vet inte. Jag har inga svar.
Jag visste att det var fel,
jag visste att jag var tvungen att gå, förutom det vet jag ingenting.
Jag kan inte gå hans kurs längre.
Det är för mycket.
Det är bara sak efter sak.
Varför sa du inget?
Jag vet inte, Max, du är där. Du ser det.
Varför måste jag säga nåt?
Du har rätt. Jag svek dig.
Förlåt.
Och jag hatar Gitten.
Jag gillar inte ens engelska. Vi kan väl lära oss franska
och rymma tillsammans?
Jag ska gå, okej? Vi ses i kväll.
Hej, surpuppa.
Du är inte ditt vanliga nallebjörnsjag.
Åh, nej.
Jag har en hammare. Vem behöver jag slå?
Mig, i huvudet.
Jag är en usel vän.
Marcus sa en gång att jag får allt att handla om mig
och att jag inte ser vad som händer med andra,
och jag tror att han har rätt.
Du är också en person som är väldigt generös med sitt hjärta.
Mitt hjärta är förkolnat vid det här laget.
Jag gillar dina förkolnade rester.
Gör du?
Vill du ha en kram?
Nej.
Nej tack. Tack i alla fall.
Okej.
Ginny?
Du skrev att du behövde skjuts?
Och jag var "soffa", så jag måste älska dig för att komma.
Hallå?
Joe?
Har ni strömavbrott eller nåt?
MÖHIPPA
Är det mina solglasögon?
Jag trodde att jag tappat bort dem. Nej, inte ett band.
Vad är det här, Ginny?
Okej. Wow.
Vi ska gifta oss!
Håll tyst, sätt dig och låt oss sjunga skiten ur dig.
Va?
Georgia Miller, välkommen till din överraskningsmöhippa.
Och vem ska du vara?
Är det inte uppenbart?
Jag är miss Georgia Peach,
den kaxigaste borgmästarinnan som nånsin druckit ur en snopp.
Herregud.
Jag klarar det inte. Jag dör.
-Kom igen, tjejer. -Nej, jag äger bara stället.
Joe.
Joe, herregud.
Titta vad jag har.
Wow.
Redo?
Ett, två, tre.
LEKPLATTA UTFORSKARE
Ska du tacka Gil för din present, Ginny?
Tack.
Ja!
Ja.
Kör, mamma!
Du.
Jag är ledsen att jag inte såg vad som pågick,
och att jag hade huvudet i arslet.
Från och med nu handlar inte allt om mig när det borde handla om dig,
för jag vill vara där för dig,
och jag vill att du ska prata med mig om sånt här.
-Hur lång tid tog det dig att komma på? -Jag menar allvar.
Jag vet. Finns det mer?
Jag tror att du har rätt, Silver gillar mig.
Vi tar det en annan dag,
för allt behöver inte handla om mig.
Hur mår du?
Jag mår bra, faktiskt, tror jag.
Vad glad jag blir. Jag älskar dig.
-Sjung för mig, bitch. -Absolut. Allt för dig.
-Du kom! -Wow.
-Hej. -Gillar du min dialekt?
Jag älskar den. Du kan leva dubbelliv som spion.
Jag vet inte hur Merrill klarar det. Att ha en falsk dialekt är utmattande.
Kom tillbaka hit!
-Hej. -Hej.
Ja.
Hej där.
Så här är det.
Du har huvudvärk och gick hem och la dig.
För jag har jobbat väldigt hårt för i kväll,
och om du inte vänder om och går, kommer jag att skrika.
Det är allt. Bara skrika så högt jag kan.
För evigt.
-Georgia! -Ja, ja.
Jag vill dansa.
-Joe. -Hej.
-Jag ska gifta mig. -Jaså?
Och du är full, så nu räcker det.
Har du kul?
Så kul. Tack för att du gjorde det här.
Nej, det var inte jag. Det var Ginny.
Ja. Hon är svår att säga nej till. Sådan mor, sådan dotter.
Det låter som en komplimang.
Okej, men den här möhippan var mycket roligare än min första.
Jag är hemma, Austin.
Just det, Gil tog honom.
-Va? -Vad?
Nej.
Vad är det? Varför är du så upprörd?
Ja, varför är du så upprörd?
-Mår du bra, Austin? -Jag fick två skopor.
Vad tror du hände?
Undertexter: Sabina Svensson