SERIÁL NETFLIX
Vždycky jsem milovala Vánoce.
VESELÉ VÁNOCE
Balíčky s horkou čokoládou v punčochách,
maratony vánočních filmů, svíčky…
I když jsme měli hluboko do kapsy, máma vždycky vykouzlila krásné Vánoce.
Říkám tomu kouzlo pozlátka.
Když něčemu dodáš lesku, nikdo si nevšimne, jak je to vespod ošklivé.
Kouzlo pozlátka by se teď hodilo.
Veselé Vánoce.
Dnes to odnesu na policii.
Jen pro pořádek, pořád z té zbraně nemám radost.
Řekla, že jsem zrůda.
Je to teenagerka…
a trápí ji spousta obav a pocitů,
o které se podělila, ale…
má tě ráda.
Řekla, že jsem zrůda.
Já vím.
- To jsem tak hrozná? - Nejsi hrozná.
Mně se celkem líbíš.
Někdy.
Nemáš tu někde schovanou další zbraň?
Připnutou ke stehnu? Pod postelí?
Kdo si myslíš, že jsem, Whitey Bulger?
- Slyšela jsem tě. Žádné zbraně. - Jasně.
Dobře.
Vstávej.
Austine, jak by se ti líbilo zúčastnit se tradice,
která je stejně stará jako já?
Takže sto let?
Moc vtipný, jen se Paulovi smějte, šikanujte nováčka.
Co je to za tradici?
Každoročně chodíme s mým tátou a bráchou kácet vánoční stromek.
- Nějakou zbraní? - Ano, sekyrou.
- Můžu použít laser? - Spíš jen sekyru.
Tak co, máš zájem?
Aspoň se seznámíš s novým dědou a strejdou,
než přijdou na štědrovečerní večeři.
- Co je? - Jsou v balíku? Ginny říkala, že jo.
Říkala jsem, že jsou nejspíš na úrovni a používají nože na máslo.
Já ale nože na máslo nemám.
Mami, to byl jen vtip.
Musíme si nože na máslo pořídit.
Ujišťuju vás, že mojí rodině jsou máslové nože ukradené.
Ale já chci mít nóbl sváteční stůl,
jako když se Martha Stewartová vrátila na Vánoce domů z vězení.
Chci jim vytřít zrak,
aby si nemysleli, že si jejich syn bere strašnou megeru.
Máma tím chce říct,
že si chce s celou rodinou vychutnat vánoční náladu.
Mami, pojedeme na vánoční nákupy do Bostonu?
- Tam nože na máslo seženeme. - Skvělý nápad. Jen jeďte.
Jasně.
Založíme si vlastní tradici, když nás nepozvali
na tu demolici vánočního stromku v podání kníratých zálesáků.
Jo. Jen co se osprchuju.
Zlomila jsem ji.
Nezlomila. Jen potřebuje trochu času.
Nic víc.
Nikdy jsem ji neviděla tak smutnou.
Zvládne to, už je to velká holka.
Nechci nám tím pokazit Vánoce.
Nechceš pokazit Vánoce?
To zní jak z vánočního filmu z Hallmarku.
- Já miluju vánoční filmy z Hallmarku. - No jo, Tiny Time.
Jsi malej roztomilej Tim.
„Nechci nám tím pokazit Vánoce.“
Mluvila jsi s ní?
Jo, zkoušela jsem to.
Říká „v pohodě“ způsobem, kterým dává najevo,
že to v pohodě není,
nikdy to v pohodě nebylo a asi už nikdy nebude.
Budu to zkoušet dál.
- Měla bys. Když budou ty Vánoce. - Co máš proti Vánocům?
Myslíš ty svátky konzumu
a finančního stresu pro nižší a střední třídu?
Nic. Miluju je.
- Půjč nám ji. - Je žádaná.
Ahoj. Čau. Dobře.
Reklamace nepřijímáme, takže…
Bracio, souhlasilas, že to uděláš tak, jak rozhodne Ginny.
Protože vím, že Ginny není sadistka
a nechce, abych uhořela v plamenech smrti z trapnosti.
Pomoz mi, jo? Bracia má příležitost.
Má dělat Bryonovi tajného Santu.
Ten dárek může být rande s ní,
na kterém něco společně podniknou.
Jsou to lístky do únikové místnosti, kde jsme spolu kdysi byli.
Buď to, nebo kšiltovka Patriots.
Mnohem rozumnější.
A ne tak zoufalý.
Ginny, jsem z toho na prášky. Lístky, nebo kšiltovku?
Lístky, lístky.
Moje předchozí zkušenost by mi velela zvolit tu kšiltovku.
Pohřbít na co nejdéle všechny city
a marinovat se ve vlastních jedech, dokud neumřu na děravá střeva.
Já věděla, že zvolíš kšiltovku.
Jenže nevíš, že o Vánocích jsem sentimentální.
Muppets: Vánoční koledu jsem viděla milionkrát
a miluju mátovou horkou čokoládu,
takže říkám lístky.
- Jo! - Fakt jsi mě zklamala.
Bracio, jsou Vánoce! Riskni to. Nedávej Bryonovi kšiltovku.
Z vánoční Ginny jde strach.
- Tak zatím. - Dobře, čau.
PERNÍKOVÁ CHALOUPKA
Nicku, postavíš ten stánek s horkou čokoládou?
Někam, kde je zásuvka.
Jestli to takhle vypadá na severním pólu, doufám, že mají elfové odbory.
- Kolik se prodalo lístků? - Hodně.
A u vstupu jich prodáme ještě kupu.
Super, teď mluvím ve verších, bezva.
- Taky jsem pozvala ženy a děti. - Z Titaniku?
Z bostonského azyláku.
Když pro ně vybíráme peníze, ať tu taky jsou.
Proč mě to nenapadlo?
Protože na ženy a děti nikdo nemyslí. Nikdy.
- Jen na Titaniku. - Dobře.
Stánek na výrobu ozdob dáme tamhle,
perníkovou chaloupku v životní velikosti tam,
Santův trůn samozřejmě na podium…
Pardon, Santův trůn? Cože?
Něco pro tebe mám.
Lidi ti můžou sedat na klín a říkat, co chtějí ve městě změnit.
- Jak se to liší od jiných dnů? - Teď ti budou sedět na klíně.
- Dobrý nápad, líbí se mi. - To je dobře, protože pro tebe mám…
- Co je to za chlupatou příšernost? - Elfíček pomocníček.
Ještěže jsem si vzal studentské půjčky na prestižní vzdělání.
Panebože, boty jsou k tomu taky?
Doufám, že necinkají.
No nic.
A ta fotka už má přes tisíc lajků.
Jaká fotka?
STAROSTA SANTA VÁS ZVE NA KLÍN
- To je fotka z naší ložnice? - To je sexy.
Tohle na oficiální stránky úřadu nepatří.
To ti musím opravdu vysvětlovat?
- Smažu to. - Tím přiznáš chybu.
Nerozčiluj se, máš skoro 10 000 sledujících.
Funguje to.
- Ale už se to nestane. - Kéž bych tomu mohl věřit.
Ring volný!
Tyhle půtky si nechte na doma.
Mohla jsem zveřejnit i jiné fotky.
Na zimním jarmarku je stánek pro „konsensuální“ líbání pod jmelím.
Wellsbury chce bejt strašně uvědomělý.
- Kéž bych se měla s kým líbat. - Jo? Tak šťastný a veselý.
Jsem pako, napsala jsem Sophii.
Cože? To snad ne, ukaž.
Nebylo to nic přehnanýho.
Jen něco ve stylu „hezké svátky.“
„Ahoj, Sophie, nechtěla jsem ti psát přímo o Vánocích
a kazit ti svátky, když jsme se rozešly ve zlém,
ale chtěla jsem ti dát vědět, že na tebe myslím
a přeju ti jen to nejlepší.
Vzpomínky na naše společné chvíle mě vždycky rozněžní
a doufám, že se máš dobře.
Nemusíš mi odpovídat, jestli už jsi srdcem jinde.
Život je zvláštní. Veselé Vánoce.“ Ach jo, Max.
Jo. A taky jsem olajkovala její fotku s Joshem.
To nemyslíš vážně.
Jo, chci, aby věděla, že jsem v pohodě s ní
i jejím novým vztahem.
Šmarjá.
Dobře, a jak se cítíš?
Jak se cítím? Mrtvá.
Uvnitř jsem umřela, rozkládám se
a už nevím, co je radost.
Chceš donut?
No samozřejmě. Že se vůbec ptáš.
Prej „rustikální“.
Čau. Ahojky. Jak se máte?
- Ahoj. - Čau.
Co to má bejt, to tvoje „ahojky“?
- Jsou Vánoce. Já miluju Vánoce. - Jdeš zítra na ten jarmark?
Jo, jdeme všichni. Budeme malovat na obličeje.
To snad ne! Nemůžeme si v klidu užít prázdniny?
Bude to maximálně na dvě hodiny. Navíc je to pro děti z azyláku.
A nemůžeme jim jen dát peníze?
Ne, to bylo trochu snobský.
Pracháči fuj.
Vole, vy máte chatu, jste pracháči.
Jsou Vánoce.
Já ještě prázdniny nemám. Ještě mám divadelní zkoušku.
Navíc nenávidím Vánoce i lásku a všechno je na hovno.
Vzpomínáš, jak jsme se v sedmičce dívali Grinche
a ty ses rozplakal?
Vyrostlo mu srdce.
Muži pláčou, Samantho. Pochop to.
Já vím. Baví mě dohánět chlapy k slzám.
Užívám si tu moc.
Konec přestávky. Miluju vás, bando.
Nenávidíme tě. Sranda.
Čau.
Záchod. Nenávidím vás. A tak dál.
Chceš jeden?
- Jen obyčejná dolarová bankovka, že? - Jo.
- Přeložíme ji poprvé. - Dobře.
- Jo. - Přeložíme ji podruhé.
- Jo. - Do třetice je to kouzlo, ne?
Ale my ji přeložíme i počtvrté.
- Dobře. - Schovám ji do dlaně.
A…
Ty jo!
Austine… Nemá něco Austin za uchem?
Co to je? Počkej…
Tady je!
Tak jo, děti, sbalte se. Co řekneme Austinovu tátovi?
Díky!
- Ahoj, děcka, mějte se. - Ahoj!
Díky.
A to je pro tebe.
Proč nemá máma vědět, že jsi tady?
Protože co je první kouzelnické pravidlo?
Nikdy neprozrazuj svá tajemství.
Přesně tak. Zatím si jen mapuju terén.
A navíc chci, aby to bylo velké vánoční překvapení, víš?
Měj se, kámo.
Tady jsi.
Jde se na vánoční stromek. Připraven?
Tak jdeme!
Ahoj.
To je fakt pecka.
Říkala jsem si, že jsi fanoušek Patriotů, když hraješ fotbal.
- Ty jsi můj tajný Santa? - Jo.
Ta čepice je super. Díky.
Taky jim fandíš?
Zajdeme někdy na zápas.
Jo, to by mohlo být fajn.
Cajk.
- Nádhera. - Na mě se nedívej.
Nevím, kdo byl tvůj tajný Santa.
To máš na vytváření svých imaginárních světů.
Děkuju.
Ahoj.
- Víno? - Ne, díky.
Jdu jen vyzvednou Ginny.
Jedeme nakupovat.
To zní dobře, ne?
Ginny je ještě dítě. Chápeš? Ona to tak nemyslela.
- Ahoj, mami, můžeme jít. - Jdeme.
Vygooglila jsem si pár obchodů.
Newbury Street, když máme Paulovu kreditku.
Mami, omlouvám se za tu báseň.
Tady to řešit nechci, Virginie.
- Nechtěla jsem tě ztrapnit. - Jsem v pohodě.
Ani se na mě nepodíváš.
- Mami… - 99 % času se cítím jako podvodnice.
A fakt nepotřebuju tvoji pomoc, to se spolehni.
- Mami… - Já vím.
Život je boj, já jsem strašná, ty se omlouváš, vyřízeno.
Jde se nakupovat.
Ho, ho, ho. Veselé Vánoce.
- Gile! - Překvápko.
Cos to má bejt?
Tohle vám posílá Santa.
No ne. To je…
Veselé Vánoce, G.
Já věděla, že ti bude chutnat.
Přivezla jsem z Jižní Afriky tři bedny.
Jižní Afriku miluju. Byl jsem tam dvakrát.
Dobře, světák, odfajfkováno.
Chystáš se teď někam?
Zkouším teď novou věc zvanou „usadit se“.
Takže za normálních okolností jsi spíš neposedná duše?
Ptá se ona se zatajeným dechem muže, s kterým právě začala chodit…
a který se jí celkem líbí.
Ginny jsme měli hodně mladí.
Moc jsem se nezúčastnil rodinného života a drtí mě to.
Teď je v pubertě a já chci být s ní.
Proto jsem tady.
Tak to je dobře.
Já jsem tu taky.
Takže se ti celkem líbím?
- Chci vidět to mládenecký doupě! - Promiň, tati, šly jsme kolem.
Simone, tohle je moje dcera Ginny a její matka Georgia.
„To neřeš“ Simone.
To je moje přezdívka nebo…
Ne. Pardon. Dobrý den.
Moc mě těší. Jste hezká.
Ten byt je dobrej, Zione. Vypadá skvěle.
Vůbec ne jako mládenecký doupě.
Nechtěla jsem tím říct, že jsi věčnej starej mládenec,
protože nejsi.
Teda vlastně jsi. Už nejsme spolu.
A já se budu vdávat.
Není to mládenecký doupě, kam by sis vodil spoustu holek, protože…
To vůbec neříkám.
Nemám vůbec tušení, kolik holek si sem vodíš.
Jak bych to mohla vědět?
Asi nejspíš jen vás.
- Tak jo… - Radši už půjdeme.
- Promiň. - Jo, jen jsme tě chtěly pozdravit.
A už musíme jít. Což se rýmuje.
Pořád teď rýmuju.
- Ginny, ta tvoje báseň mě pronásleduje. - Báseň?
Do toho se nepouštějme. Mám fůru práce.
Na Štědrý večer budu hostit budoucí příbuzné, takže…
Přijď taky, Zione.
Nebo vy oba.
Děkuju mockrát, ale já budu se svou rodinou.
A u mě budou naši a teta Rayna.
- Tak je přiveď všechny. - Co to děláš?
- Já nevím. - Tak jo.
Myslíš to vážně? Rád bych strávil Štědrý den s Ginny.
Jestli to myslím vážně? Řekla jsem to nahlas, takže asi jo.
My už půjdeme, takže…
Ginny, moc mě těšilo.
A Georgio, díky,
že jste řekla, že jsem hezká.
- Super. Takže to jsem taky řekla nahlas? - Jo.
Takhle jsem si vaše seznámení nepředstavoval.
Vážně ne? Podle mě to šlo jak na drátkách.
Takže to je tvoje exmanželka?
Jo.
Zajímavé.
SIMONE_JE_TU_TED
Tak co jsi zjistila?
Je to advokátka.
A na třicátnici si dělá nějak moc selfíček.
Vyrostla v Bostonu, šla na Howard a pak na Harvard Law.
Má cavapooa jménem Jacks.
Mami, odlož ten telefon.
Tys o Simone věděla, viď?
Když má táta novou přítelkyni, musíš to mámě říct.
Nebo se mě jen snažíš na každém kroku ztrapnit?
To není fér.
Objednal si tu někdo stromeček?
Páni, to je strom jako hrom.
O moc lepší než umělé stromky, které máma kradla v obchoďáku.
Co ty vánoční nákupy?
Nakoupily jste dárky?
Ten kluk si nějak moc rozumí se sekerou.
Asi jsem k nám na Štědrý večer pozvala Zionovy rodiče.
Co prosím?
Dárky, dárky, dárky.
Austine!
Jdeme zdobit stromeček!
VYHLEDÁVÁNÍ POMOCÍ OBRÁZKU
Motorkářský gang Blood Eyes.
Praní peněz, vydírání,
krádeže aut.
Tentýž právník.
MALOVÁNÍ NA OBLIČEJ
BAR S HORKOU ČOKOLÁDOU
Bavíte se všichni dobře?
Ve Wellsbury žijí ti nejštědřejší lidé, co jsem kdy potkala.
- A dnes se to projevilo. - To je fakt.
A jakožto poděkování za vaši štědrost
vám vedu nečekaného hosta až ze severního pólu.
Přichází Santa Claus!
Ho, ho, ho!
Panebože! Já zbožňuju Santu!
Ho, ho!
Odskočil jsem si od vyrábění hraček, abych pomohl vašemu starostovi.
Máte ho rádi?
Ho, ho, ho, výborně!
Takže jestli si něco přejete pro svoje město, pojďte mi to říct
a já se vynasnažím, abych vaše přání tlumočil starostovi Rudolphovi…
Starostovi Randolphovi.
Veselé svátky!
- Líbí se ti moje perníková chaloupka? - Je fakt super.
Poleva vypadá fakt jako sníh.
- Co je tohle? - Zombie, kterého vyrobil Marcus.
Naše perníková chaloupka prý existuje v postapokalyptickém světě.
Aha.
Smím tam přidat sněhuláka?
Jo, vedle toho zombíka.
- Tak jo, já padám. - Cože? Proč?
Stavím se, než odjedu do Vermontu.
Čau, Austine.
Pako.
Ahoj.
Asi tě opravdu miluje.
- Tohle on fakt nemusí. - Vánoce?
Lidi.
Max, vidíš moji perníkovou chaloupku?
Jako maják ve tmě, přítelíčku.
Řekněte, co si přejete pro Wellsbury.
- Ho, ho, ho. - Ahoj, Santo.
Vítejte.
Ty se pořád objevuješ jako opar.
- Georgio? - Proč jsi tady?
- Kvůli Nickovi. - Blbost.
Nick je můj přítel a začíná tě mít opravdu rád,
protože neví, že nejsi Jesse, učitel ve třetí třídě,
ale laciný soukromý očko, který mi přišlo zkazit náladu.
Ten tvůj právník, Martin Guillory,
pro tebe vyřizoval Kennyho pozůstalost, že jo?
A taky tě obhajoval v New Orleans poté, co se ztratil tvůj první manžel,
a má dost zajímavé vazby na motorkářský gang
s bohatou kriminální historií.
Blood Eyes.
Líbí se mi ten tvůj kostým.
A taky to tvoje tetování.
V tvojí minulosti je toho mnohem víc, Georgio.
A já to najdu.
Nenajdeš nic.
- Díky. - Mějte se.
- Ahoj. - Ahoj.
Poslyš, Joe, to, co se stalo,
byla chyba.
- Jo, dobře. - Já teď…
Teď nepotřebuju v životě žádné další komplikace.
Jo, to chápu.
Dobře.
Veselé Vánoce.
Já jen… Jen vteřinku. Hned jsem zpátky.
Buď tak laskavá.
Koukni na tu frontu.
Jsi prostě hodně populární u mamin, Santo.
Můžou si pan a paní Clausovi promluvit mezi čtyřma očima
v perníkové chaloupce?
PERNÍKOVÁ CHALOUPKA
Co se děje?
Co se děje? Ty zveřejníš…
Zveřejníš bez mého vědomí moji sexy fotku
a pak všechny vyzveš, ať mi sedají na klín.
Děláš ze mě klauna.
Až ty ženy příště uvidí volební lístek
a budou zmatené, protože neví, co dělá radní,
tak si piš, že až uvidí jméno Paul Randolph,
tak ho zakroužkujou.
Tohle nedělej. Nemluv se mnou jako s amatérem.
Dělal jsem starostu i bez tebe.
Pracuješ pro mě a v úřadu jsem tvůj šéf.
Dobře, pane starosto.
Myslím to vážně.
- Bereš to taky vážně? - Ano.
Ale je těžké brát to vážně,
když mě péruje Santa v perníkové chaloupce.
Jasný?
- Leží ti v hlavě ta pistole? - Leží mi tam všechno, Georgio.
Ta pistole, ta fotka, tohle, děti.
Chápu, že teď s Ginny prožíváš dost náročné období
a máš právo být rozčilená, ale nedovolím,
abys mě nerespektovala, a to v práci ani doma.
Teď u tebe bydlím, je to i můj dům
a ve svém domě očekávám respekt.
Panebože, Georgio, já přece…
Jsem tam…
a čekám, až mě pustíš dovnitř.
Budeme se brát.
Kdy se to konečně stane?
Promiň.
CHCEŠ POLIBEK? VEZMI SI KARTIČKU SE SOUHLASEM
Čau, jak to jde?
- Souhlas je sexy. - To teda jo.
Fandím tomu.
Ahoj, Ginny. Max. Bracio.
- Kšiltovka? - No a?
Posero.
Panebože.
Hned jsem zpátky. Silver!
- Čau. - Max, ahoj.
Prohodíš se se mnou? Další na řadě je totiž Sophie.
Jo, jasně.
Díky moc. Jsi úžasná.
- Max… - Tohle si beru.
Max?
Chceš pusu?
Ne.
Sophie…
- Proč to děláš? - Je to jen čokoláda.
Už spolu nechodíme, Max. Musíš se s tím smířit.
Prosím, přestaň mi psát a přestaň mi lajkovat příspěvky na Instáči.
Prosím.
Prostě přestaň.
Štve mě, že spolu nemůžeme strávit Vánoce.
Mě taky. Ale…
Pro tebe.
Můj terapeutický deník.
Ani jsem si nevšimla, že ho nemám.
Chtěl jsem, aby byl obal hoden obsahu.
Neotevřel jsem ho.
Svět stojí za prd, ale tebe mám na něm nejradši.
Tebe celou.
Miluju tě, Virginie Millerová.
Dneska, zítra, navždy.
Já tě taky miluju.
Moc.
No nic, musím jít.
Tak jo. Veselé Vánoce.
Veselý konzum.
Ahoj. Proč se usmíváš?
Jen tak.
Já…
- Potřebuješ pomoct? - Kdepak! Mám to v paži!
Jasně že jo! Paulovi rodiče tu nikdy nebyli a my musíme
přesvědčit Lynette, že jsme dost na úrovni.
Ne!
Nemám kosti.
Dobře. Mami, vstávej.
Za chvíli jsou tady.
Paulovi rodiče mě nesnášejí, Zionovi rodiče mě nesnášejí,
ty mě nesnášíš.
To není pravda.
Snažím se.
Chci, abys mě pochopila. Copak to nechápeš?
Neslyšela jsi tu báseň?
Slyšela jsem ji dobře.
Já myslím, že ne.
Díky, že jste přijali pozvání na poslední chvíli.
Nikdy není pozdě na to mě pozvat, abych viděla svou vnučku.
Strávila jsem bez ní až moc svátků.
Tak dobře.
To je zajímavá volba.
Viděli jste ty nože na máslo?
Paule, jak to jde v práci?
Kdy budeš kandidovat na guvernéra?
Až nastane správný čas, tati.
Paul právě uspořádal velký zimní jarmark
pro bostonský azylový dům.
Vybral víc než 50 táců.
Viděl jsem tu fotku.
Padesát tisíc?
Jsem taky potřebná. Máte ty prachy tady?
A Georgio, jak vlastně zvládáš svátky?
Tohle jsou tvoje první Vánoce od smrti manžela, ne?
Jo.
Moc se omlouvám, nedošlo mi to.
To byl Austinův táta?
Kdepak. Austinův táta…
Je ve vězení.
Ano. Díky, Lynette.
To je hrozné. A za co?
Za podvod, zpronevěru…
Brambory?
Zione, co dělá Simone o svátcích?
Simone? Zlato, kdo je Simone?
Jedna kamarádka.
Zion má novou kamarádku. Promluvme si radši o ní.
To je ta, o které jsi mi říkal v Blue Farm?
Jak to s ní jde…
- Kdo chce slyšet vtip? - Já.
Bezva. Jak se říká dítěti, které se bojí Santa Clause?
Santaklaustrofob.
Dobrej.
Takže, Zione…
co ta tvoje dělá?
- Je obhájkyně. - A ty ji před námi tajíš?
- Netajím ji před vámi. - Je členem AKA?
Nepatří do žádného sesterstva.
Kam chodila do školy?
Na Howard a Harvard.
Pro ženu není nic důležitějšího než dobré vzdělání.
Ginny, jistě se budeš brzy hlásit na vysokou.
- V jakém jsi ročníku? - Teprve ve druháku.
A co ty, Austine?
Kam plánuješ jít na vysokou ty?
To je další vtip?
Já nikdy nevtipkuju.
Ginny, já a Paul jsme oba chodili na Brown,
takže bys tam měla dveře otevřené.
Na American University jakbysmet. Je to kousek od nás.
American. Skvělá škola.
A také může jít na Howard a na Spelman.
Georgio, kde jste studovala vy?
Georgia vysokou nestudovala.
Lynette, mám dojem, jako bys psala můj životopis.
Rozhlédni se.
Byla to dřina, ale dostala jsem nás sem.
Já sama.
Nemusela to být taková dřina.
Nabídli jsme ti všechno.
Chtěli jsme tě podpořit.
Mohla sis dobře žít.
I Ginny si mohla dobře žít,
ale místo, abys naši pomoc přijala,
jsi moji vnučku vláčela po čertech ďáblech.
Jdu ještě pro víno.
Nebo pro maturitní vysvědčení. Hned jsem zpátky.
Mami.
Na tebe teď nemám náladu.
Mami!
Teď na mě nemluv,
nebo se před všema rozpláču, jasný?
Broskvičko.
Má pravdu, a to mě žere.
Neměla jsem utíkat. Nemuselo to být tak zlé, jak bylo.
- Už je to dávno. - A teď jsem to zvorala i s Ginny.
- To snad ne. - Ona je strašně nadaná, Zione.
Má dar. Umí krásně zacházet se slovy.
Bolí to,
ale je to krásné.
Takhle jsem si to nepředstavovala.
Já to převezmu.
Já se tam nevrátím a ty mě k tomu nedonutíš,
i kdyby ses vztekl.
- Georgio… - Potřebuju na vzduch.
Hvězdo jasná,
nebeská,
hvězdo krásná,
královská.
Trucuješ tu, protože se zlobíš na babičku?
Nezlobím se na tebe, babi.
Mrzí mě, že nesnášíš mámu.
To není pravda.
Trochu ji nesnášíš.
Trochu se na ni zlobím.
Trávím hodně času tím, že přemýšlím o tobě
a o tvém životě.
Nezapomínej, že máš rodinu, se kterou můžeš mluvit…
o věcech, kterým tvoje máma nerozumí.
Ano?
Ano.
Když budeš cokoliv potřebovat, zavolej.
Mám ten nový luxusní iPhone.
A umím i posílat zprávy.
Dokonce i JIF nebo GIF.
- Nebo… - Pochybuju.
Pojď sem.
- Mám tě moc ráda. - Já tebe taky.
- Ahoj, příteli. - Co?
Proč… Ginny říkala, že pořádáš velkou štědrovečerní večeři.
Která má úplně parádní průběh.
Aha.
- Jo. - Dobře.
Jela jsem kolem a viděla jsem tě v okně.
Proč jsi tu na Štědrý večer sám a smutnej?
Nejsem smutnej.
Vypadáš smutně.
Tobě taky lezou vaši na nervy? Mají to tak všechny děti?
- Já mám svoje rodiče rád. - Jak jinak.
Když byla Ginny malá,
dívaly jsme se na vánoční filmy a já si říkala:
„Jednou budu mít taky takhle veselé Vánoce.
Dokonale prostřený stůl, žádné problémy s penězi.“
Jo, tahle strategie vždycky zabere,
plánovat svoje štěstí podle filmů s milionovým rozpočtem.
Já opravdu věřila, že to dokážu.
Žít tady, mít dokonalou svatbu, dokonalý život, být šťastná.
Víš, že největším nepřítelem štěstí je chtění, ne?
Proč nejsi se svojí rodinou?
Naši žijou v Kalifornii,
takže tam s nimi a se sestrou strávím Silvestr.
Já nevěděla, že máš sestru.
Vlastně toho o tobě moc nevím.
Ne, nevíš.
Mám starší sestru Sashu.
Vlastně mi ji připomínáš.
Je krásná a talentovaná.
Je panovačná.
Víš, co se mi na tobě líbí, Joe?
Co se ti na mně líbí?
Nikdy nemám pocit, že mě soudíš.
Tak jsi to jen přehlídla, protože tě soudím pořád.
Díky. To jsem potřebovala, Joe.
Přeju ti veselé Vánoce.
Odjakživa jsem snila o tom, že jednou ujedu před všemi problémy
na překrásném bílém koni.
Koně jsem vždycky milovala…
už jako malá holka.
Jo, vzpomínám si.
Máme zavřeno.
Ahoj.
Ty jo, Bitevní loď! Bejt bohatej je super. Díky, Paule.
Austine, tos maloval ty?
S Marcusem jsme vám všem namalovali dárky.
Děkuju.
A tohle…
je pro tebe.
REZERVUJ SI DATUM
V Mountu?
Jak jsi to dokázal? Je to tam věčně zamluvené!
Další volný termín je za dva roky.
Jsem starosta.
- Veselé Vánoce. - Děkuju.
Hele, sledujte.
Co?
- Cože? Kde se to… - Páni.
Bravo!
Výborně, Austine.
A Bitevní loď…
- Co je to? - Bitevní loď…
Gile.
Veselé Vánoce, G.
Do prdele.
Děkuju mockrát. Ráda tě zas vidím, Gile.
Musím přiznat, že jsem netušil, co mám koupit teenagerce.
Když jsem tě viděl naposledy, chtěla ses jen dívat na Mladé titány.
Ty jo, tati, to je paráda!
To jsem moc rád.
Kdy tě pustili?
No tak, G…
Mami, bylo to překvapení.
Když se ve městě objeví táta, řekneme to mamince.
Platí?
Nebuď taková.
No tak.
Já to nechci.
Díky.
Chceš, aby už odešel?
Omlouvám se, nechtěl jsem vám narušit vánoční pohodu.
Jen jsem chtěl na Vánoce vidět svého syna.
Někdy je lepší se dodatečně omluvit, než prosit předem o svolení.
Já ti nevím. Myslím, že poprosit má taky něco do sebe.
Jo.
Tati, opravdu s námi nechceš jít sáňkovat?
Ne, jen běž. Já se ještě rozloučím s mámou.
Obejmi tatínka.
Užij si to.
- Georgio, změnil jsem se. - Dobře.
Bylo to třeba.
No tak.
No tak, zvedni to.
Georgio?
Ginny se pálí, Zione.
Naše holčička si bere zapalovač a pálí se.
Našla jsem její notes. Všechno to tam je.
Musíme něco udělat!
Musíme jí pomoct.
Já vím.
- Já to vím. - Ty to víš?
Jak to, že to víš?
Ona chodí na terapii. Chce se uzdravit.
Tys to věděl?
Tys o tom všem věděl?
Georg…
Ukaž mi to.
Co?
Ukaž mi to!
- Mami? - Ty se pálíš?
- Mami. Co to děláš? - Ukaž mi to!
- Kde? - Přestaň!
- Kde se pálíš? - Nech mě!
- Chci to vidět. - Přestaň!
- Kde? - Mami, pusť mě!
Fajn! Chceš to vidět?
Jak dlouho už to děláš?
- Nechci, abys brečela. - Já to nechápu!
Proč? Proč si to děláš?
- Kvůli mně? Je to kvůli mně? - Ne, není to tak jednoduché.
Kvůli Kennymu?
Je to těžké, já vím.
Snažila jsem se tě toho ušetřit.
Snažila jsem se tě chránit!
Vždycky jsem tě jen chtěla chránit!
Ne, začalo to už předtím.
Moje krásná holčičko.
Moje výjimečná zázračná holčičko. Proč?
Proč to děláš?
Štve mě to.
Chci s tím přestat.
Pojď sem.
Moc mě mrzí, že jsem to přehlédla.
Moc mě to mrzí, zlatíčko.
Všechno mě to mrzí.
Předej mi ji.
Předej mi všechnu tu bolest.
Já to zvládnu.
Pojď sem.
Jsem tady, slyšíš?
Jsem tady.
Pojď sem.
Promiň, že jsem nám pokazila Vánoce.
Vánoce byly pokažené už dávno předtím.
To jsme celé my.
Velice veselý vánoční speciál o Ginny a Georgii.
Viď?
POKUD VY NEBO NĚKDO Z VAŠICH ZNÁMÝCH TRPÍ MYŠLENKAMI NA SEBEPOŠKOZOVÁNÍ,
INFORMACE O POMOCI NALEZNETE NA WWW.WANNATALKABOUTIT.COM
Překlad titulků: Petr Putna