‎De când mă știu iubesc Crăciunul.
‎CRĂCIUN FERICIT!
‎Pachete de ciocolată caldă în șosete,
‎maratoane cu filme de Crăciun, lumânări…
‎Oricât de sărace eram, ‎mama făcea mereu să fie bine de Crăciun.
‎Îi spun magie cu sclipici.
‎Pune puțină sclipire la orice ‎și nu va vedea nimeni urâtul de dedesubt.
‎Ar fi bună ceva magie cu sclipici.
‎Crăciun fericit!
‎GINNY ȘI GEORGIA
‎O să las ăsta la poliție.
‎Te informez că tot nu-s încântat ‎în privința pistolului.
‎M-a numit monstru.
‎E adolescentă
‎și o macină multă neliniște și sentimente
‎pe care le-a declarat, dar…
‎te iubește.
‎M-a numit monstru.
‎Știu.
‎- Sunt atât de îngrozitoare? ‎- Nu ești îngrozitoare.
‎Chiar te plac.
‎Câteodată.
‎Mai ai arme ascunse pe undeva?
‎Legate de coapsă? Sub pat?
‎Drept cine mă iei, Whitey Bulger?
‎- Am înțeles. Fără arme. ‎- Sigur.
‎Bine.
‎Scoală!
‎Ascultă, Austin, ți-ar plăcea să participi
‎la o tradiție la fel de bătrână ca mine?
‎De o sută de ani?
‎Da, nostim, râdeți de Paul. ‎Necăjiți-l pe noul venit!
‎Care e tradiția?
‎An de an, tata, frate-meu și cu mine ‎tăiem un pom de Crăciun.
‎- Cu o armă? ‎- Cu un topor, da.
‎- Pot folosi un laser? ‎- Cred că doar un topor.
‎Dar ce zici, te bagi?
‎Bun. O să-ți cunoști bunicul și unchiul
‎înainte să vină la masa de Crăciun.
‎- Ce? ‎- Sunt bogați? Așa a zis Ginny.
‎Am zis că probabil sunt cuviincioși, ‎folosesc cuțite de unt.
‎Nu am cuțite de unt la tacâmuri.
‎Era doar o glumă, mamă.
‎Dacă din alea folosesc, să luăm!
‎Vă asigur că familiei mele nu-i pasă ‎de cuțitele de unt.
‎Nu, vreau să avem o masă rafinată,
‎ca a Marthei Stewart la primul Crăciun ‎de după pușcărie.
‎Vreau să fie impresionați,
‎să nu mă creadă un monstru ‎care se căsătorește cu fiul lor.
‎Vrea să spună
‎că vrea să împărtășească ‎spiritul Crăciunului cu familia.
‎Ce-ar fi să facem ‎cumpărăturile de Crăciun la Boston?
‎- Luăm de-acolo cuțite de unt. ‎- Grozavă idee! Mergeți!
‎Sigur.
‎Am putea începe tradiția noastră, ‎de vreme ce n-am fost invitate
‎la măcelărirea pomului de Crăciun.
‎Da. O să fac un duș.
‎Am distrus-o pe mama.
‎Ba nu. Doar are nevoie de puțin timp,
‎atât.
‎N-am mai văzut-o așa tristă.
‎O să-i treacă, e mare.
‎Nu vreau să stric Crăciunul.
‎Nu vrei să strici Crăciunul?
‎Ești ca dintr-un film dulceag de vacanță.
‎- Îmi plac filmele astea. ‎- Bine, Tom Degețel.
‎Ești un Tom Degețel drăguț.
‎„Nu vreau să stric Crăciunul.”
‎Ai vorbit cu ea?
‎Da, am încercat.
‎Spune: „E-n regulă”,
‎într-un fel care arată că nu e bine,
‎niciodată n-a fost bine ‎și probabil nu va mai fi vreodată.
‎O să mai încerc.
‎- E cazul. Pentru Crăciun. ‎- Ce ai împotriva Crăciunului?
‎Ziua celebrării consumerismului
‎și a asupririi financiare ‎a clasei de jos și mijlocii?
‎Nimic. Îl ador!
‎- O luăm. ‎- E nevoie de ea.
‎Bună! Bine.
‎Nu returnăm nimic, deci…
‎Bracia, ai fost de acord. ‎Faci orice spune Ginny. Ea e șefa.
‎Da, fiindcă știu că nu e sadică
‎și nu vrea să mă mistuie ‎focul unei morți rușinoase.
‎Ajutați-mă, bine? ‎Fata noastră are o șansă.
‎Îl are pe Bryon ca Moșu' secret.
‎Cadoul ar putea fi o întâlnire,
‎cu ea, unde chiar petrec timp împreună.
‎Sunt bilete pentru sala de evadare ‎de acum câțiva ani.
‎Asta sau o șapcă Patriots.
‎Mai sănătos.
‎Mai puțin disperat.
‎Ginny, decide. O iau razna. ‎Bilete sau șapcă?
‎Bilete, bilete!
‎Bun, normal, dată fiind istoria mea, ‎aș opta pentru șapcă.
‎Îngroparea sentimentelor ‎cât mai mult timp,
‎marinarea în toxinele proprii ‎și posibila moarte de intestin permeabil.
‎Știam că alegi șapca. Slavă Domnului!
‎Dar nu știți că-s o bleagă a Crăciunului.
‎Am văzut la infinit ‎Muppet - Colindă de Crăciun
‎și ador ciocolata caldă cu mentă,
‎așa că zic să iei biletele.
‎- Da! ‎- Chiar m-ai dezamăgit.
‎Bracia, e Crăciunul. Încearcă-ți șansa. ‎Nu-i da lui Bryon o șapcă.
‎Ginny de Crăciun e de groază.
‎- La revedere! ‎- Bine, pa!
‎CASA DE TURTĂ DULCE
‎Nick, aranjezi standul cu ciocolată caldă? ‎Plitele au nevoie de-o priză la distanță.
‎Dacă așa e la Polul Nord, ‎sper că renii și-au făcut sindicat.
‎- Câte bilete avem? ‎- Multe.
‎Vor fi mai multe, căci la ușă vom vinde.
‎Minunat, vorbesc în rime, perfect.
‎- Am invitat și femeile și copiii. ‎- De pe Titanic?
‎De la adăpost.
‎Dacă strângem bani pentru ei, ‎să-i și invităm.
‎De ce nu m-am gândit?
‎Nimeni nu se gândește ‎la femei și copii. Niciodată.
‎- Mai puțin pe Titanic. ‎- Bun.
‎Să punem postul de făcut podoabe acolo,
‎casa de turtă dulce acolo,
‎tronul Moșului pe scenă, evident…
‎Tronul Moșului? Poftim?
‎Am ceva pentru tine.
‎Să-ți stea lumea în poală să-ți spună ‎ce schimbări vor în oraș.
‎- Cum diferă asta de orice zi? ‎- Îți stau în poală.
‎- E bine, îmi place. ‎- Perfect, căci pentru tine am…
‎- Ce e fetrul ăsta insultător? ‎- Renul binevoitor.
‎Mă bucur că am făcut credite de studii ‎pentru o educație aleasă.
‎Doamne, ăștia-s pantofii?
‎Sper că nu zornăie!
‎Bine.
‎Poza are deja peste o mie de aprecieri.
‎Ce poză?
‎HAI ÎN POALA LUI MOȘ PRIMAR!
‎- De unde e? Din dormitor? ‎- Capcană sexy!
‎Fără capcane sexy ‎în comunicatele primarului!
‎Incredibil că trebuie să precizez!
‎- O șterg. ‎- Ar fi o greșeală.
‎Până nu te superi prea tare, ‎ai 10.000 de fani.
‎Funcționează.
‎- Dar nu se va repeta. ‎- Da, aș vrea să te cred.
‎Jos cămășile și la trântă!
‎Orice ar fi asta, lăsați-o acasă.
‎Puteam să public și altele.
‎Au o cabină de săruturi sub vâsc ‎la carnavalul de iarnă.
‎Wellsbury vrea să fie ‎al naibii de empatic.
‎- Aș vrea să am pe cine săruta. ‎- Zău? Ho, ho, ho!
‎Am greșit. I-am scris lui Sophie.
‎Poftim? Vai, nu, arată-mi!
‎N-am scris nebunii.
‎Doar „Sărbători fericite”, înțelegi?
‎„Bună, Sophie, n-am vrut ‎să-ți trimit ăsta de Crăciun
‎să-ți stric sărbătoarea ‎de vreme ce suntem despărțite,
‎dar am vrut să-ți scriu ca să-ți spun ‎că mă gândesc la tine
‎și-ți doresc tot binele.
‎Amintirile noastre mă fac mereu să surâd
‎și sper că totul merge bine.
‎Nu te presez să răspunzi ‎dacă ești în altă fază.
‎Viața e ciudată. Crăciun fericit!” Max…
‎Da. Am apreciat și o poză cu ea și Josh.
‎Nu se poate!
‎Ba da, vreau să știe că nu am nimic cu ea
‎și noua ei relație.
‎Isuse!
‎Bun. Cum te simți?
‎Cum mă simt? Moartă.
‎Am murit înăuntru, mi se descompune ‎pieptul și nu-mi amintesc bucuria.
‎Vrei o gogoașă?
‎Normal că vreau. Mai întrebi?
‎Scrie „rustică”.
‎Salut! Bună! Ce faceți?
‎- Bună! ‎- Bună!
‎De ce ești atât de… „Salut!”?
‎- E Crăciunul. Ador Crăciunul. ‎- Mergi mâine la carnaval?
‎Da, toți mergem. ‎I-am zis mamei că ne machiem.
‎Hai, lasă-mă! ‎Putem să ne bucurăm de vacanță?
‎Ține vreo două ore. ‎Și e pentru copiii de la un adăpost.
‎Nu putem să le dăm bani?
‎Nu, e cam vanitos.
‎Jos bogații!
‎Parașuto, ai casă de vacanță, ești bogată.
‎E Crăciunul.
‎Încă nu am vacanță. ‎Mai am o repetiție pentru Wellington.
‎Și urăsc Crăciunul și iubirea ‎și totul e de rahat.
‎Hunter, știi când ne uitam la ‎Grinch ‎în a șaptea
‎și ai plâns?
‎I-a crescut inima.
‎Și bărbații plâng, Samantha. ‎Maturizează-te!
‎Știu. Îmi place ‎să reduc bărbații la lacrimi.
‎Îmi place puterea.
‎Gata pauza. Vă iubesc, pe bune!
‎Te urâm. Glumim!
‎Pa!
‎La baie. Vă urăsc, bla-bla.
‎Vrei unul?
‎- O bancnotă de un dolar, da? ‎- Da.
‎- O împăturim o dată. ‎- Bine.
‎- Da. ‎- O împăturim de două ori.
‎- Da. ‎- A treia oară e cu noroc, da?
‎Dar o s-o împăturim a patra oară.
‎- Bine. ‎- O băgăm aici.
‎Și…
‎Austin… Voi vedeți ceva ‎după urechea lui Austin?
‎Ce e? Stai așa…
‎Uite-o!
‎Gata, strângeți-vă lucrurile. ‎Ce-i spunem tatălui lui Austin?
‎Mulțumim!
‎- Pa, distracție plăcută! ‎- Pa!
‎Mulțumesc.
‎Și ăsta-i al tău.
‎De ce nu ai vrut să-i spun mamei ‎că ești aici?
‎Care e prima regulă a unui magician?
‎Nu spui niciodată secretele.
‎Exact. Deocamdată studiez terenul.
‎Și vreau să fie o surpriză mare ‎și haioasă de Crăciun.
‎Pa, piciule!
‎Iată-te!
‎E timpul să tăiem bradul. Ești gata?
‎Vino!
‎Pa!
‎E marfă.
‎Am presupus că ești fan Pats ‎pentru că joci fotbal.
‎- Ești Moșu' meu secret? ‎- Da.
‎E nemaipomenită. Mulțumesc!
‎Ții cu Pats?
‎Să mergem la meci!
‎Da. Da, ar fi plăcut.
‎Super.
‎- Îmi place la nebunie! ‎- Nu te uita la mine.
‎Nu știu cui i-ai fost Moșu' secret.
‎E ca să-ți creezi ‎lumile alea imaginare ale tale.
‎Mulțumesc.
‎Bună!
‎- Vin? ‎- Nu, mulțumesc.
‎Am venit după Ginny.
‎Mergem la cumpărături.
‎Nu e haios?
‎Ascultă, e doar un copil. ‎N-a fost rău intenționată.
‎- Bună, mamă, sunt gata. ‎- Să mergem!
‎Am căutat niște magazine.
‎Newbury Street, dacă avem cardul lui Paul.
‎Mamă, îmi pare rău de poezie.
‎Nu discut asta aici, Virginia.
‎- N-am vrut să te fac de râs. ‎- Am zis că-s bine.
‎Nici nu mă poți privi.
‎- Mamă… ‎- Mă simt o escroacă 99% din timp.
‎Nu am nevoie de ajutorul tău, ‎îți garantez.
‎- Mamă… ‎- Știu.
‎Viața e grea, sunt groaznică, ‎îți pare rău, e-n regulă.
‎Hai la cumpărături!
‎Ho, ho, ho! Crăciun fericit!
‎- Gil! ‎- Surpriză!
‎Ce ai făcut?
‎Mi-a zis Moșu' să aduc astea.
‎E…
‎Crăciun fericit, G!
‎M-am gândit că poate-ți place.
‎Am adus trei lăzi din Africa de Sud.
‎Ador Africa de Sud. Am fost de două ori.
‎Bun, cosmopolitanule, notat.
‎Ai planificat vreun drum?
‎Încerc ceva nou, „a sta într-un loc”.
‎Vasăzică ești mai mult un hoinar?
‎Îl întreabă cu respirația întretăiată ‎pe noul ei partener
‎pe care îl place oarecum.
‎Eram tânăr când a apărut Ginny.
‎Am ratat multe clipe din viața ei, ‎și-mi mușc pumnii.
‎Acum e adolescentă ‎și vreau să-i fiu alături.
‎Și iată-mă!
‎Mă bucur.
‎Iată-mă și pe mine!
‎Deci mă placi oarecum?
‎- Vreau să văd bârlogul burlacului! ‎- Scuze, tată, eram pe aici.
‎Simone, ți-o prezint pe fiica mea, Ginny, ‎și pe mama ei, Georgia.
‎„Nimeni” Simone.
‎E porecla mea sau…
‎Nu! Nu, scuze. Bună!
‎Da, bună! Îmi pare bine. Ești drăguță.
‎Apartamentul, Zi, e grozav. Arată super.
‎Nu ca bârlog de burlac.
‎Nu încercam să insinuez ‎că ești vreun mare burlac sau ceva,
‎fiindcă nu ești.
‎Adică, ești. Vreau să zic, ‎nu suntem împreună.
‎O să mă căsătoresc.
‎Nu bârlog de burlac ‎în sensul că aduci fete multe aici, căci…
‎Nu asta spun!
‎Habar n-am câte fete aduci aici,
‎căci de unde să știu? Dar…
‎Probabil că doar pe tine.
‎- Bun… ‎- Ar trebui să plecăm.
‎- Scuze. ‎- Da, am dat pe-aici să salutăm.
‎Și acum o să plecăm. Ceea ce rimează.
‎Tot fac rime.
‎- Ginny, mă obsedează poezia ta. ‎- Poezie?
‎Nu, să nu abordăm tema. Am multă treabă.
‎Îi primesc pe viitorii socri ‎în Ajunul Crăciunului, deci…
‎Vino și tu, Zion!
‎Sau amândoi.
‎Mulțumesc, dar voi fi cu familia mea.
‎La mine vin ai mei și tușa Rayna.
‎- Adu-i! Vino cu ei! ‎- Ce faci?
‎- Nu știu. ‎- Bine.
‎Ești sigură ? Mi-ar plăcea ‎să petrec Ajunul cu Ginny.
‎Dacă-s sigură? Am întrebat răspicat, ‎pesemne că sunt.
‎Noi plecăm, așa că…
‎Ginny, mă bucur mult să te cunosc.
‎Și, Georgia, mulțumesc că…
‎Că ai spus că-s drăguță.
‎- Super. Și asta am spus-o răspicat? ‎- Da.
‎Nu așa voiam să o cunoști pe Ginny.
‎Nu? Serios? Mi s-a părut că a fost bine.
‎Așadar… ea e fosta?
‎Da.
‎Interesant!
‎SIMONE_E_AICI_ACUM
‎Ce ai găsit?
‎E avocată.
‎Și face prea multe selfie-uri ‎la 30 de ani.
‎A crescut la Boston, a fost la Howard, ‎apoi Dreptul la Harvard.
‎Are o corcitură pe nume Jacks.
‎Mamă, lasă jos telefonul.
‎Știai de Simone, nu-i așa?
‎Dacă taică-tu are iubită nouă, ‎trebuie să-mi spui.
‎Sau vrei să mă faci de râs la fiece pas?
‎Nu e corect.
‎A comandat cineva un pom?
‎Măi să fie, e-un pom adevărat!
‎Mai bun ca ăia falși ‎pe care-i fura mama din mall.
‎Cum a fost la târguieli?
‎Ați cumpărat cadouri?
‎E prea familiarizat cu topoarele.
‎E posibil să-i fi invitat ‎pe părinții lui Zion de Ajun.
‎Scuze, cum?
‎Cadouri!
‎Austin!
‎Împodobim pomul!
‎CĂUTARE DUPĂ IMAGINE ‎ÎNCARCARE FIȘIER
‎Banda de motocicliști Blood Eyes.
‎Spălare de bani, escrocherii,
‎furturi auto.
‎AVOCAT ‎MARTIN GUILLORY
‎Același avocat.
‎MACHIAJ DE SĂRBĂTORI
‎BAR CU CIOCOLATĂ CALDĂ
‎Vă simțiți bine cu toții?
‎Rar am întâlnit oameni mai generoși ‎decât în Wellsbury.
‎- Lucru care se vede astăzi. ‎- Da, așa e!
‎Ca mulțumire pentru generozitatea dv.,
‎am adus un oaspete-surpriză ‎tocmai de la Polul Nord.
‎E Moș Crăciun!
‎Ho, ho, ho!
‎Doamne! Îl iubesc pe Moș Crăciun!
‎Ho, ho!
‎Am luat pauză de la făcut jucării ‎ca să vin să vă ajut primarul.
‎Vă place de el?
‎Ho, ho, ho, foarte bine!
‎Dacă aveți dorințe pentru Wellsbury, ‎veniți să mă salutați
‎și voi face tot ce pot să i le transmit ‎primarului vostru Rudolph…
‎Primarului Randolph!
‎Sărbători fericite!
‎- Îți place casa mea de turtă dulce? ‎- Da, e super.
‎Glazura zici că-i zăpadă.
‎- Ce e ăsta? ‎- E un zombi făcut de Marcus.
‎Casa de turtă dulce există ‎într-o lume post-apocaliptică, a zis.
‎Înțeleg.
‎Pun un om de zăpadă?
‎Da, pune-l lângă zombi.
‎- O iau din loc. ‎- Ce? De ce?
‎Te caut până să plec în Vermont.
‎Pa, Austin!
‎Doamne!
‎Bună!
‎Trebuie că te iubește mult.
‎- Nu e deloc genul lui. ‎- Crăciunul?
‎Lumea.
‎Max, îmi vezi casa de turtă dulce?
‎Ca un far în beznă, prietene.
‎Spuneți-i tot ce doriți pentru Wellsbury.
‎- Ho, ho, ho! ‎- Bună, Moșule!
‎Bun-venit!
‎Te ivești mereu ca o spuzeală.
‎- Georgia. ‎- Ce cauți aici?
‎- Îl caut pe Nick. ‎- Aiurea!
‎Nick e prietenul meu ‎și începe să țină la tine
‎neștiind că nu ești Jesse, ‎învățătorul de la a treia,
‎și că ești un detectiv de doi bani ‎venit să-mi strice ziua.
‎Avocatul tău, Martin Guillory,
‎s-a ocupat de proprietatea lui Kenny ‎pentru tine, așa e?
‎Te-a ajutat și la New Orleans ‎după ce ți-a dispărut primul soț
‎și are legături interesante ‎cu o bandă de motocicliști
‎care are antecedente ‎de activități infracționale.
‎Blood Eyes.
‎Îmi place costumul, da.
‎Și tatuajul tău îmi place.
‎Știu că ascunzi multe, Georgia Miller.
‎Le voi găsi.
‎Nu e nimic de găsit.
‎- Mersi! ‎- Pa!
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Ascultă, Joe, alaltăieri-seară
‎a fost o greșeală.
‎- Da, bine. ‎- Pur și simplu…
‎nu am nevoie de alte complicații ‎în viața mea acum.
‎Da, înțeleg.
‎Bine.
‎Crăciun fericit!
‎Doar… Da. O clipă doar. ‎Mă întorc numaidecât.
‎Fă-mi o favoare.
‎Uită-te la coadă!
‎Ești foarte popular la mămici, Moșule.
‎Poate Moșu' să discute ‎între patru ochi cu soția
‎în casa de turtă dulce?
‎CASĂ DE TURTĂ DULCE
‎Ce este?
‎Ce este? Publici poza…
‎Publici o poză sexy cu mine ‎fără să-mi spui
‎și inviți lumea să-mi șadă în poală.
‎Mă faci de râs!
‎Paul, când femeile astea vor vedea ‎următorul buletin de vot
‎și se vor simți prost ‎că nu știu ce face un consilier,
‎te asigur, vor vedea scris Paul Randolph
‎și-l vor vota.
‎Nu face asta. Nu-mi vorbi ‎de parcă nu știu ce fac.
‎Eram primar înainte să apari.
‎Lucrezi pentru mine ‎și, la birou, îți sunt șef.
‎Bine, domnule primar.
‎Nu glumesc.
‎- Dar tu? ‎- Nici eu nu glumesc.
‎Dar mi-e greu să fiu serioasă
‎când mă ceartă Moșu' ‎în casa de turtă dulce.
‎Înțelegi?
‎- E vorba de pistol? ‎- E vorba de toate, Georgia.
‎Pistolul, tabloul, costumul ăsta, copiii.
‎Înțeleg că treci prin clipe grele ‎cu Ginny acum,
‎ai voie să fii supărată, dar nu ai voie
‎să mă jignești, ‎nici la serviciu, nici acasă.
‎Locuiesc acolo acum, e și casa mea,
‎și nu accept să fiu jignit la mine acasă.
‎Doamne, Georgia, sunt…
‎Sunt acolo.
‎Aștept doar să mi te deschizi.
‎Ne căsătorim.
‎Când o vei face?
‎Îmi pare rău.
‎VREI UN SĂRUT? ‎ALEGE UN CARTONAȘ
‎Bună, cum merge?
‎- Consimțământul e sexy. ‎- Așa e.
‎Sunt o mare adeptă.
‎Bună, Ginny! Max. Bracia.
‎- Șapca? ‎- Ce?
‎Lașo!
‎Doamne!
‎Mă întorc imediat. Silver!
‎- Bună! ‎- Max, bună!
‎Vrei să schimbăm locurile? ‎Sophie e următoarea la rând.
‎Da, sigur.
‎Mulțumesc mult. Ești minunată!
‎- Max… ‎- Iau ăsta. Scuze!
‎Max?
‎Vrei un sărut?
‎Nu.
‎Sophie.
‎- De ce faci asta? ‎- E doar o ciocolată.
‎Am terminat, Max. Împacă-te cu gândul.
‎Te rog, nu-mi mai trimite mesaje ‎și nu mai aprecia ce pun pe Instagram.
‎Te rog.
‎Încetează!
‎Urăsc că nu putem fi împreună de Crăciun.
‎Știu. Ascultă…
‎Poftim!
‎Carnetul de la terapie.
‎Nu m-am prins că lipsește.
‎Am vrut ca exteriorul să meargă ‎cu interiorul.
‎Nu l-am deschis.
‎Lumea e nasoală, ‎dar tu ești persoana mea preferată.
‎În întregime.
‎Te iubesc, Virginia Miller.
‎Azi, mâine, veșnic.
‎Și eu te iubesc.
‎Mult.
‎Trebuie să plec.
‎Bine. Crăciun fericit!
‎Consumerism fericit!
‎Bună! La ce zâmbești?
‎La nimic.
‎Am…
‎- Ai nevoie de ajutor? ‎- Nu. Nu, mă descurc.
‎Sigur că am nevoie de ajutor! ‎Părinții lui Paul vin prima dată aici
‎și Lynette trebuie să creadă ‎că mâncarea e bine asezonată.
‎Nu!
‎N-am oase!
‎Bine. Mamă, ridică-te!
‎Vor sosi curând.
‎Părinții lui Paul mă urăsc, ‎părinții lui Zion mă urăsc,
‎tu mă urăști.
‎Nu te urăsc.
‎Mă lupt.
‎Vreau să înțelegi. Nu pricepi?
‎Nu ai auzit poezia?
‎Ba am auzit-o.
‎Nu, nu cred.
‎Lynette, mersi din nou ‎c-ai venit din scurt.
‎Nu e niciodată târziu ‎să mă inviți să-mi văd nepoțica.
‎Dumnezeu știe ‎c-am avut prea multe sărbători fără ea.
‎Bine.
‎Asta da clasă!
‎Ați văzut cuțitele de unt?
‎Paul, cum e la serviciu?
‎Când candidezi ‎pentru postul de guvernator?
‎La momentul potrivit, tată.
‎Paul a organizat un carnaval de iarnă
‎pentru femeile și copiii de la adăpost.
‎A strâns peste 50 de mii.
‎Am văzut poza.
‎Cincizeci de mii?
‎Sunt nevoiașă. Îi ai la etaj?
‎Și, Georgia, cum te simți de sărbători?
‎E primul Crăciun ‎de când ți s-a stins soțul, nu-i așa?
‎Da.
‎Îmi pare rău, nu mi-am dat seama.
‎Era tatăl lui Austin?
‎Nu. Tatăl lui Austin…
‎E la închisoare.
‎Da. Mulțumesc, Lynette.
‎Groaznic! De ce?
‎Fraudă, delapidare…
‎Cartofi?
‎Zion, ce face Simone de sărbători?
‎Simone? Scumpule, cine e Simone?
‎O prietenă.
‎Zion are o nouă prietenă. ‎Să vorbim despre ea!
‎De ea îmi spuneai la Blue Farm?
‎Cum merge, apro…
‎- Cine vrea s-audă o glumă? ‎- Eu.
‎Grozav. Ce e un copil ‎care nu crede în Moșu'?
‎Un copil care nu e moșit.
‎Bună!
‎Deci, Zion…
‎cu se ocupă?
‎- E avocat penalist. ‎- Și o ții secretă?
‎- Nu o țin secretă. ‎- E membră AKA?
‎Nu e din cele Nouă Divine.
‎Unde a învățat?
‎Howard și Harvard.
‎Nimic nu e mai important pentru o femeie ‎decât o educație bună.
‎Ginny, probabil te înscrii la facultate.
‎- În ce clasă ești? ‎- Într-a zecea.
‎Dar tu, Austin?
‎Ce facultate vrei să urmezi?
‎Asta e altă glumă?
‎Nu glumesc niciodată.
‎Ginny, și eu, și Paul am urmat la Brown,
‎deci practic, ai avea ascendență acolo.
‎Are intrare și la American. ‎E aproape de noi.
‎American. Grozavă școală!
‎Are intrare și la Howard și la Spelman.
‎Georgia, și tu? Unde ai studiat?
‎Georgia nu a fost la facultate.
‎Lynette, parcă-mi scrii biografia.
‎Privește în jur!
‎A fost greu, dar i-am adus aici.
‎Prin puterile mele.
‎Nu trebuia să fie așa de greu.
‎Ți-am oferit totul.
‎Am vrut să te susținem.
‎Ai fi putut trăi foarte bine.
‎Ginny ar fi putut trăi foarte bine,
‎dar, în loc să ne lași să te ajutăm,
‎mi-ai luat nepoțica ‎și cine știe prin ce-ai pus-o să treacă.
‎Mă duc să mai aduc vin.
‎Sau diploma de bacalaureat. Revin îndată!
‎Mamă.
‎Nu tu, nu acum.
‎Mamă!
‎Te rog să nu-mi vorbești acum, ‎altfel o să plâng în fața tuturor.
‎Piersicuță…
‎Are dreptate, asta mă omoară de fapt.
‎N-ar fi trebuit să fug. ‎Nu trebuia să fie așa de rău.
‎- S-a întâmplat de mult. ‎- Și acum am distrus-o pe Ginny.
‎- Fii serioasă, nu! ‎- E genială, Zion.
‎Are un har. Cuvintele ei sunt superbe.
‎Tăioase,
‎dar superbe.
‎Nu așa trebuie să fie.
‎Mă ocup eu de aici.
‎Nu vreau să mă întorc acolo ‎și nu mă poți obliga,
‎chiar dacă ești furios pe mine.
‎- Georgia… ‎- Am nevoie de aer.
‎O, stea a minunii
‎A nopții stea
‎Stea de frumusețe regală
‎Strălucea
‎Ai urcat fiindcă te-ai supărat pe bunica?
‎Nu-s supărată pe tine.
‎Aș vrea să nu-mi urăști mama.
‎Nu o urăsc.
‎Ba o urăști puțin.
‎Sunt supărată pe ea puțin.
‎Petrec mult timp gândindu-mă la tine,
‎la cum îți e viața,
‎și vreau să fiu sigură că știi ‎că ai rude cu care poți vorbi
‎despre lucruri neînțelese de mama ta.
‎Bine?
‎Bine.
‎Dacă ai vreodată nevoie de ceva, sună-ne.
‎Am un iPhone nou și sofisticat.
‎Da? Știu să dau mesaje.
‎Pot să trimit chiar și JIF-uri ‎sau GIF-uri.
‎- Sau doar… ‎- Discutabil.
‎Vino încoace!
‎- Te iubesc! ‎- Și eu te iubesc.
‎- Bună, prietene! ‎- Ce?
‎De ce… Ginny zicea ‎că dai o mare masă de Ajun de Crăciun.
‎Aia merge ca unsă.
‎Bine.
‎- Da. ‎- Bine.
‎Treceam pe aici, te-am văzut la geam.
‎De ce ești aici în Ajun, singur și trist?
‎Nu sunt trist.
‎Pari trist.
‎Îți urăști părinții? ‎Oare toți copiii își urăsc părinții?
‎- Eu țin la ai mei. ‎- Sigur că da.
‎Când era Ginny mică,
‎ne uitam la filme de Crăciun și-mi ziceam:
‎„într-o zi, voi avea și eu ‎un Crăciun fericit.
‎O masă aranjată perfect, ‎fără grija banilor.”
‎E o strategie care dă roade mereu,
‎să-ți clădești fericirea ‎după filme de succes.
‎Chiar am crezut că reușesc.
‎Să stau aici, să am nunta perfectă, ‎viața perfectă, fericire.
‎Dușmanul fericirii e ‎să tânjești după lucruri.
‎De ce nu ești cu familia?
‎Părinții trăiesc în California.
‎Voi petrece Anul Nou acolo cu ei ‎și cu soră-mea.
‎Nu știam că ai o soră.
‎De fapt nu știu multe despre tine.
‎Așa e.
‎Am o soră mai mare, Sasha.
‎Chiar îmi amintești de ea.
‎E superbă și talentată.
‎E autoritară.
‎Știi ce-mi place la tine?
‎Ce-ți place la mine?
‎Nu simt niciodată că mă judeci.
‎Ei bine, atunci îți scapă, ‎căci tot timpul te judec.
‎Mulțumesc! Aveam nevoie de asta, Joe.
‎Crăciun fericit!
‎Dintotdeauna visez ‎că fug de toate problemele
‎pe un cal alb superb.
‎Am iubit caii mereu,
‎și când eram mică.
‎Da, mi-amintesc.
‎E închis.
‎Bună!
‎Un joc Battleship! ‎Îmi place să fiu bogat. Mulțumesc, Paul!
‎Austin, tu l-ai pictat?
‎Eu și Marcus ți-am pictat ‎toate cadourile ieri.
‎Mulțumesc!
‎Și asta…
‎e pentru tine.
‎THE MOUNT ‎NOTEAZĂ DATA
‎The Mount?
‎Dar cum? E rezervat pentru câteva luni.
‎Au loc abia peste doi ani.
‎Sunt primarul.
‎- Crăciun fericit! ‎- Mulțumesc.
‎Uitați aici!
‎Ce?!
‎- Ce? Unde s-a… ‎- Ce tare!
‎Bravo!
‎Felicitări, Austin!
‎Și Battleship…
‎- Ce-i asta? ‎- Battleship…
‎Gil!
‎Crăciun fericit, G!
‎Rahat!
‎Mulțumesc frumos! ‎Mă bucur să te revăd, Gil.
‎Recunosc că habar nu aveam ‎ce să-i iau unei adolescente.
‎Când te-am văzut ultima dată, ‎te obseda ‎Tinerii Titani.
‎Fantastic, tată, îmi place!
‎Mă bucur, puștiule.
‎Când ai ieșit?
‎Haide, G, nu…
‎Mamă, a fost o surpriză.
‎Când apare tati-n oraș, o anunțăm pe mami.
‎Da?
‎Nu fi așa.
‎Bună!
‎Nu-l vreau.
‎Mersi.
‎Vrei să plece acum?
‎Stai… Îmi pare rău, am… ‎N-am venit să vă stric sărbătoarea.
‎Am vrut doar să-mi salut fiul de Crăciun.
‎Uneori, mai bine îți ceri scuze după ‎decât să ceri voie înainte.
‎Nu știu. Cred se cuvine să ceri voie.
‎Da.
‎Tati, precis nu vii să ne dăm cu sania?
‎Nu, puștiule, du-te. ‎Îmi iau rămas-bun de la maică-ta.
‎Ia-ți tatăl în brațe!
‎Distracție plăcută!
‎- Georgia, m-am schimbat. ‎- Bun.
‎Era și cazul.
‎Haide odată!
‎Haide!
‎Georgia?
‎Ginny se arde, Zion.
‎Fetița noastră ia o brichetă și se arde.
‎I-am găsit carnetul. E totul scris acolo.
‎Trebuie să facem ceva!
‎Trebuie să o ajutăm.
‎Știu.
‎- Știu. ‎- Știi?
‎Cum adică știi?
‎Merge la terapie. Vrea să se facă bine.
‎Știai?
‎Știai despre povestea asta?
‎Geor…
‎Arată-mi!
‎Poftim?
‎Arată-mi!
‎- Mamă? ‎- Te arzi?
‎- Mamă. Ce faci? ‎- Arată-mi!
‎- Unde? ‎- Termină!
‎- Unde te arzi? ‎- Dă-te!
‎- Vreau să văd. ‎- Stai!
‎- Unde? ‎- Mamă, dă-te de pe mine!
‎Bine! Vrei să vezi?
‎De când faci asta?
‎- Mamă, nu vreau să plângi. ‎- Nu înțeleg.
‎De ce? De ce ți-ai face așa ceva?
‎- E vina mea? O faci din cauza mea? ‎- Nu, nu e așa simplu.
‎E vorba de Kenny?
‎E greu, știu.
‎Am încercat să te feresc.
‎Am încercat să te apăr.
‎Tot timpul am vrut doar să te apăr.
‎Nu, e o poveste mai veche.
‎Fata mea frumoasă!
‎Fetița mea specială, minunea mea. De ce?
‎De ce ai face așa ceva?
‎Urăsc ce fac.
‎Vreau să încetez.
‎Vino aici.
‎Îmi pare nespus de rău ‎că nu mi-am dat seama.
‎Îmi pare atât de rău, piersicuță!
‎Pentru tot.
‎Dă-mi-o mie, bine?
‎Dă-mi mie toată durerea!
‎Îi pot face față.
‎Vino!
‎Sunt aici, bine?
‎Sunt aici.
‎Vino încoace.
‎Îmi pare rău că… am stricat Crăciunul.
‎Era stricat cu mult înainte de asta.
‎Astea suntem noi.
‎O ediție specială de Crăciun fericit ‎cu Ginny și Georgia.
‎Nu-i așa?
‎Dacă dv. sau cineva cunoscut se confruntă ‎cu gânduri de automutilare,
‎puteți găsi informații și resurse ‎la www.wannatalkaboutit.com.
‎Subtitrarea: Andrei Albu