SERIÁL NETFLIX
Moje máma není normální máma.
To dobře vím.
Funguje jinak.
Pravidla nejsou od toho, aby pomáhaly lidem jako my.
Tak proč je dodržovat?
Nikdy jsme nebyli normální rodina za plaňkovým plotem, co večeří v sedm.
Všechno, co máma udělala, udělala pro mě.
Dokážu se přes to přenést.
Dokážeme spolu vyjít.
- Ahoj. - Ať tě neslyší máma.
Mám menstruaci.
Ale můžu…
Můžu ti…
Promiň.
Trochu jemněji.
Promiň, nikdy jsem to nedělala.
Ne, to je v pohodě, jenom… Opatrně.
Bacha na zuby.
Ginny!
- Sakra! Vlez do skříně. - Sakra.
Marcusi.
Ty jsi vzhůru?
Je teprve devět.
Nevyzvedla jsem v lékárně antikoncepci.
- Buď tak hodná a skoč tam. - Nepočká to do zítra?
To by se nám líbilo.
Hazardovat s antikoncepcí.
Jaký, že je náš věkový rozdíl? Jeden, dva…
Patnáct let?
No tak, hejbni zadkem.
Marcusi, jsi ve skříni?
Jo.
Jsi slušně oblečený?
Ne.
Obleč se a pojď ven, prosím.
Nazdárek!
Brýden.
- Já půjdu. - Jak dlouho chodíš s mojí dcerou?
My spolu úplně nechodíme. My…
Tahle odpověď se mi nelíbila.
- Mám ji moc rád. - Rád?
- Miluju ji. - Ty ji miluješ?
Jo, miluju.
Posaď se.
Ty jsi pošramocené dítě, co?
To nic, já to znám.
Taky jsem pošramocená.
Ginny je výjimečná.
Dotáhne to daleko a vykoná velké věci.
A nedávno mi něco došlo.
Zatím to neví, ale jednoho dne,
až zjistí, že ji naše šrámy brzdí v rozletu, nás opustí.
A to nejsem krutá.
No, možná jsem krutá,
ale jsem upřímná.
Jsi její středoškolská láska.
Krása, paráda, užij si to.
Vezmi ji na candrbál nebo tak něco.
Ale jestli ji opravdu miluješ, nebraň jí,
až přijde čas.
No tak.
Slib mi to.
Slibuju.
A jestli ji zbouchneš, zabiju tě.
V lékárna říkali, že sis to vyzvedla už ráno.
Co se tu děje?
Marcus se cestou z tvojí skříně stavil na čouda.
Takhle si představuješ vzájemnou důvěru?
A jak ty?
Hodlalas mi říct, že se k tobě tvůj kluk
zas tajně plíží oknem?
- On není můj kluk… - Teď není čas na slovíčkaření.
Pašovat kluka oknem. Jsem v seroši z devadesátek?
Co to je? Clarissa vám to vysvětlí? Dawsonův svět?
Co bude v příští epizodě?
Někdo se nervově zhroutí nebo se vyspí s učitelem?
Určitě si to pustím.
Já už půjdu.
Jo, tomu říkám zodpovědná výchova.
Stravenky stojí 210 za měsíc. Já vydělávám jen 250.
Činži dělá 500.
Takže zpět k mému účtu za elektřinu
a věřte mi, že ani Benjamin Franklin
nechtěl tolik mluvit o elektřině.
Už mě přepojili třikrát.
Jasný? Jsem unavená.
Prosím, nepřepojujte mě.
Nemůžete mi vypnout proud, když mám nemocné dítě.
Na to je zákon.
JABLEČNÝ OCET
Slyšíte to?
Další měsíc.
Děkuju vám.
Mám návrh.
Já ti odpustím, že si sem pašuješ oknem kluka,
a ty mi odpustíš, že jsme spolu hulili.
No tak, chci s tebou dobře vycházet.
- O čem jste spolu mluvili? - Že Patrioti bez Bradyho nestojí za nic.
Mami.
Chtěla jsem vědět, co k tobě cítí.
A?
Je do tebe zamilovanej.
Má dobrej vkus, to se musí nechat.
- Ale mělas mi o něm říct. - Promiň, že nejsem dokonalá.
To já taky ne.
Nepovídej.
Přestaň.
Co je?
Vzpomínáš…
Jak to bylo… Jak to bylo s těmi koulemi?
S čím?
Jednou jsi říkala, že existuje jeden trik s…
S koulemi.
Ty se mě ptáš, jak správně dělat orál?
Jo.
Potom, cos na mě křičela, že nejsem dobrá matka?
Tak jo.
Takže jednou rukou je zmáčkneš takhle zespoda.
- Co mám dělat druhou rukou? - Prostě takhle…
To chce banán.
- Ne. Dojdu si pro vibrátor. - Jen to ne.
Takže Marcus, jo?
Týpek co hulí trávu, vloupává se do domů
a při první jízdě na motorce narazí do stromu?
- To je ten pravej? - Má mnohem víc zájmů.
Jasně. Třeba nechat se kouřit.
Náhodou je fakt talentovanej umělec.
Pravý renesanční muž.
A bere tě i ven, nebo se jen plíží oknem?
Mami, přestaň. Prostě mi věř.
- Dobře. - Zítra má narozeniny.
Fakt pěkný.
A fakt doslovný.
NAROZENINY
Dobrý.
Divná noc.
Odteď žádná tajemství.
Jinak to nemůže fungovat.
Jo.
Všechno je dobrý.
Jsme v pohodě.
Všechno jsme si vyjasnily, je to tak?
Ano. Jsme v pohodě. Jsem v pohodě.
Minimálně jsme si blíž než dřív.
My dvě proti světu.
Jo, mami, já vím.
Tak jo.
Dobře.
Tak, kávovar je tady.
To je poslední krabice?
Mohla by sis to myslet, ale mýlila by ses.
Nechápu, proč mám tolik krámů.
Ahoj, Ginny.
Můžete v pátek s Austinem přespat u Ziona?
Chceme s Paulem přespat v jeho bytě, až ho vyklidíme.
Tenhle pátek? Jo.
Moje svoboda. Je to konec jedné éry.
Musím uspořádat večírek na oslavu mého přijetí do Sousedského klubu.
Jaké mám zvolit téma?
- Musí mít téma? - Kde tě vychovávali?
Příležitost je třeba čapnout za pačesy.
Jaké je téma vaší svatby?
Máš pravdu, tematické svatby jsou kýč.
- Tématem naší svatby je svatba. - A láska.
Jo.
Chci uspořádat nejlepší večírek všech dob.
Puso, bude to skvělá oslava.
Jo, puso.
Vlezte mi všichni na záda.
V tomhle jdeš do školy?
Ty si ten komentář prostě neodpustíš, co?
Ale mně se to líbí.
Je to styl: „Jsem nová upírka, co právě přijela do Sunnydale.“
Ostrý.
No nic. Paule, kdyby sis chtěl od všeho někdy odfrknout,
dej vědět. Zajdeme na brko.
Jestli voláš o pomoc, tak dost hlasitě.
Máš pocit, že je v pořádku?
Jo. Přijde mi v pohodě. Zase jste obě normální.
Tedy, na vaše poměry.
Ale co mělo znamenat to „zajdeme brko“?
Provokuje mě. Včera jsme se chytly.
Načapala jsem Marcuse Bakera, jak leze oknem.
Jejím oknem? Do tohohle domu?
Dobře, a jaké navrhuješ řešení?
Internátní školu ve Švýcarsku?
- Georgio, myslím to vážně. - Já vím, já taky.
Nevím, něco s tím udělám.
Fajn, něco s tím udělej.
Mami, přijdeme pozdě.
Jasně.
- Čau, kámo. - Jdeme.
- Díky. - Jo.
Počkej, jak dopadla ta schůzka s Austinovou učitelkou?
Chce ho zařadit do nějakého plánu.
Mám se sejít s výchovným poradcem.
Ale to je fuk, kašlu na to.
Proč? Jestli to doporučila, tak…
On se jen musí víc učit.
- Možná, ale… - Postarám se o to. Bez obav.
Uvidíme se v práci. Miluju tě.
Přeju vám všechno nejlepší k mým narozeninám.
A všechno nejlepší k mým narozeninám
vám oběma.
Všechno nejlepší k mým narozeninám!
Ano, mám narozeniny.
Já narozky dnes mám,
bude mi 16 a jsem nadšená!
Tos nemusela.
Zvláštní. Já to nebyla.
Ahoj, Max.
Chci ti jen popřát všechno nejlepší.
Díky, Sophie. To jsi hodná.
A jak se máš?
Já dobře. A co ty?
Skvěle. Mám ty nejlepší narozeniny.
Přijď v pátek na moji oslavu. Bude u Brodieho v suterénu.
Jako kámoška, samozřejmě.
Klidně si někoho přiveď,
kamarádku nebo kluka. Mně by to nevadilo.
Jo, možná.
Všechno nejlepší.
Co asi myslela tím „možná“?
Dneska se na mě nemůžeš zlobit.
- Co to bylo včera v noci? - Věděla, že tam jsem.
Georgia ví všechno. Nemá žádné hranice.
Ona se s tím nesere. To je můj život.
To máš blbý.
- O čem jste mluvili? - O ničem.
Jen o tom, jaké mám úmysly s její dcerou.
A cos jí řekl?
Řekl jsem jí, že tě mám v úmyslu zničit.
Hlavně už s mámou nehul.
Já fakt nevěřím vlastním uším.
Všechno nejlepší.
Často si pleteš dny v týdnu, takže…
Dobře.
Jsem ráda, že se ti líbí.
Je super. Díky.
To není všechno.
Máma s Paulem budou v pátek u Paula,
takže u nás doma nikdo nebude.
Maxine mě fakt sere.
- „Narozeniny.“ - Díky.
Co děláš? Jakou máš hodinu?
Angličtinu.
- Nedáme áčko? - Máš teď hodně áček?
Běž si zahulit s mojí mámou a práskni mě.
Pojď dál.
Městské webovky už běží.
„Budu i nadále neúnavným zastáncem občanů města Wellsbury.“
Tys to se mnou neprobral?
- Ne. - Líbí se ti?
Jsou dost strohé. Kde je zmínka, že jsi zasnoubený?
- Tohle není časopis People. - Na fotce je radnice.
Naše pracoviště.
- Máš tam být ty, jsi sexy. - To nikoho nezajímá.
- Zajímá. - Zajímá.
To se dá napravit.
Zlidštíme tě na sociálních sítích.
- Účet spravovaný paní starostovou. - Jen výmysl.
Víš, že mám pravdu. Paul má charisma. Vypadá dobře.
- Připadám si jako kus masa. - Má energii jako Beto nebo Obama.
Jo, je přesně jako Obama,
černoch, který se propracoval do nejvyššího úřadu na světě.
Úplně totožný případ.
Není to špatný nápad. Někoho najmeme.
Proč nestojíš o moji pomoc?
Mohl bych se ptát na totéž.
Steinbeck zde vykresluje jasnou spojitost
s důležitostí vykoupení, aby člověk duchovně nezakrněl.
Rodina dokáže přežít
a vykonat dobrý skutek,
čímž dokáže, že neztratili základní lidskou slušnost.
Když si to dáte do kontextu…
Vstávala jsem v šest.
Vyplenila jsem papírnictví a dokonce použila lepidlo na třpytky.
Je na tebe fakt hnusná.
Přejde ji to.
Prej jsme nebyly dost dobrý kamarádky,
ale sama je na nás zlá.
Kdyby tušila, že tu společně felíme, tak by ji jeblo.
- Udělám selfie? - Dobrej nápad.
Jdeme na to.
- Pojď blíž. - Ne.
Tenhle tanec je stěžejní moment. Právě se nám představila Josephine.
Je nezávislá.
Manželství? V žádném případě.
A na scénu přichází i vévoda, osamělý vlk, rebelská povaha.
A pak se potkají.
A pak si Josephine uvědomí, že k vévodovi něco cítí.
Vévoda si uvědomí, že něco cítí k Josephine.
Oba předstírají, že to tak není.
A vypadá to takhle…
Držení, otočka, krok, dva, tři.
Promenáda, zacupitat a uzavřít.
Pojďte sem.
Dobře.
Držení.
Promiň.
U promenády jsem se ztratil.
- Max, pojď sem, prosím. - Jo.
- Dáš prosím dolů tu ruku? - Ano. Promiň.
Mám narozeniny. Jsem hrozně oblíbená.
Tak všechno nejlepší.
Díky. Všechno nejlepší k mým narozeninám.
Vlastně v pátek přijď na moji oslavu.
Je to v suterénu u Brodieho. Zvu všechny herce i štáb.
Jo? Možná.
Bude můj kostým mít výstřih?
Bude se ti líbit, slibuju.
Mám vymyšlený koncept,
kde se potkává steampunk s módou viktoriánské smetánky.
- To zní fakt úžasně. - Viď?
Jo. Klobouk dolů.
Tvůj styl sleduju už dlouho.
- Vážně? - Jo. Líbí se mi celá tvoje vizáž.
Díky.
Nápodobně. Máš pěknou košili.
Otoč se.
- Čau. - Čau.
Sorry, že jdu pozdě. Všiml si toho Joe?
- Není tu. - Dobře.
Čau, Marcusi.
Čau.
Co je? Kafe krademe v jednom kuse.
Zatím.
Jak to jde?
Je to… dobrý.
Chodíte spolu?
Jo, to jsem si myslela.
Kterej magor si objednal perníkové latte?
- To zní odporně. - Je odporný. Měla jsem ho ráno. Hnus.
Panebože, Joe.
Co to máš na obličeji?
Co?
Jasně, první pravidlo Klubu rváčů zní, že o Klubu rváčů se nemluví.
Haha.
A druhé pravidlo zní, že o Klubu rváčů se nemluví.
- Za tohle vás platím? - To je gratis.
Máš novou vizáž .
Líbí se ti?
Jako z Hot Topic.
Cože?
- Co je to Hot Topic? - Nevím, ale myslím, že mě urazil.
Cynthie, mám ti dolít?
- Někde jsou čtyři odpoledne, ne? - Tady jsou čtyři. Vlastně čtvrt na pět.
Tak to je dobře.
Jestli se chceš zeptat, jak se mám, neptej se.
Nemám se dobře a nechci o tom mluvit.
Co to máš s okem?
Když nejsi sdílná ty, tak já taky ne.
Joe, Joe, Joe, Joe, Joe, Joe. Jen ty mi můžeš pomoct.
- Jupí. - Ukaž mi svoje cateringové menu.
Pořádám večírek v Sousedském klubu.
Stojí před tebou jeho nejnovější členka.
- Gratuluju. - Kdo ti dal pěstí?
Jakou párty jsi po přijetí uspořádala ty?
Jídlo se servírovalo z aut.
Najali jsme s Tomem fotbalisty, měli dresy a roznášeli křidýlka,
Tom narazil sud.
To zní dost zábavně. Hergot.
Zlatíčko, uděláš mi perníkové latte?
Jsi taky zván, Joe.
Nemusíš mě zvát, když mám dodat občerstvení.
Zvu tě, protože chci, abys přišel.
Jsme přátelé.
A chci, abys dodal občerstvení.
Díky.
Ahoj, Ellen.
Mávám bílou vlajkou.
- Tedy, bílým vínem. To je totéž. - Co chceš, Georgio?
Chystám dvojčatům narozeninovou večeři.
Marcus chce burgery a Maxine chce kuřecí ziti, takže…
Podělala jsem to. Měla jsem ti říct o Marcusovi a Ginny.
Nemám dobrou omluvu. Neudělala jsem to a omlouvám se.
Většinou všechno řeším sama a…
Nevím, jak to vysvětlit jinak, ale chybíš mi.
Chybí mi moje kamarádka.
No jo. Taky mi chybíš.
Na. Můžeš nám nalít.
Dostala jsem za vyučenou a jdu ti říct,
že Marcus zase leze oknem k Ginny.
Včera jsem ho načapala.
Kdo si myslí, že je? Christian Slater v Smrtící atrakci?
To je dobrý, to mě nenapadlo.
To je k nevíře. Myslí si, že jsme úplně blbé?
Jo.
Nemůžou spolu normálně randit a chodit dveřmi?
Teď nemůžeš mlsat,
když jsem udělala dvě různé narozeninové večeře.
Mami, o narozeninách pravidla neplatí. Ahoj, Georgio.
Všechno nejlepší, Max.
- Chystáš oslavu? - Ale Ginny na ni nezvu.
Maxine, chovat k někomu zášť není hezké.
Lidi dělají chyby.
A když všechny odstrčíš, nikdo ti nezbyde.
Marcusi, já tě zabiju!
Jako fakt? Ginny ti nestačila, musels mi ukrást i Abby?
Když mám narozeniny?
Oba máme narozeniny. A nic jsem ti neudělal.
Ty nejsi žádnej morální arbitr.
SVATEBNÍ MÓDA
- Ahoj. - Ahoj.
Tak jo.
- Do téhle zásuvky ne… - Ty jo.
- No dobře. - Copak to tu máme?
- Jo, haha. - Těch tu je.
- No jo. - Jsou jako gumové medvídky nebo…
- A tady je jejich šéf. - No jo.
- Pan Macek. - Vrať to tam.
- Jak to vůbec funguje? - To už stačí.
- Pane Macku! - Přestaň.
- Má vlastní hlavu. - Vrať to tam.
- Jemně, pane Macku. - Moc vtipný.
Jemně, pane Macku. Kam se to vůbec strká?
Mami, nemůžu najít svoji…
Musím klepat. Teď už to vím.
Já fakt kandiduju na cenu Matka roku, co?
Myslíš, že jsem její výchovu tak zvorala,
že začne brát herák a uteče k cirkusu?
Co je?
Nic? Já jen…
Můžu se tě na něco zeptat, aniž by ses naštvala?
Nic neslibuju.
Austin.
Můžeš mi vysvětlit,
proč nechceš dát na doporučení jeho třídní?
Jsem naštvaná.
Myslím to vážně.
Naši si s Chrisem prošli něčím podobným.
- Austin a Chris nejsou stejní. - Já vím.
Neříkám, že jsou.
Ale Austinovi by prospělo, kdyby se mu někdo víc věnoval.
Zdroje na to jsou.
Nechci mu dát nálepku, kterou si ponese celý život.
Svět ho pak začne vnímat jinak.
Je v pořádku a už o tom nechci mluvit.
Proč mu odpíráš pomoc? Nemusíš na to být sama.
Nejsou to tvoje děti!
- Páni. - To vyznělo zbytečně ostře.
Jen chci říct, že to zvládám. Jasný? Toť vše.
- Ano? - Víš co?
Slyšel jsem tě dobře. Hranice je jasně vytyčená.
Nedozvím se, že má Ginny nového kluka.
Nezasloužím si důvěru, abych se ti pokusil pomoct s Austinem.
A ty mi snad v práci důvěřuješ?
Co tím myslíš?
Opakovaně jsem se osvědčila, a stejně mě do ničeho nezasvěcujete.
Od našeho zasnoubení si připadám odstrčená.
Jde o Nicka? Chápu, že je trochu…
Nick je mi ukradenej. Ty jsi šéf.
A vrať pana Macka tam, kdes ho našel.
Ahoj. Omlouvám se za ten trapas.
Přeju ti to.
I Paulovi, fakt. I když zírám.
Zlatíčko, chtěla jsem si s tebou o něčem promluvit.
- Šmarjá! - Ne, neboj.
Budu se vdávat…
a ty jsi moje nejlepší přítelkyně.
Půjdeš mi za družičku?
Mami, no jasně.
- Jo? - Ano.
Snad jsem to s tebou moc nezvorala.
Nezvorala jsem to?
Ne, jsem v pohodě.
Dobře.
Tak jo.
- Hurá! - Hurá!
Tohle je úspora času,
pokud neděláte kompletní oční linky přes celé víčko,
ale přesto tím tahle partie získá hloubku a temnotu.
Pro lepší zvýraznění víčka
obtáhnu tužkou vnější koutek oka.
Když sníš tarantuli, chutná to prej jako drsnej crack.
Já věděla, že řekneš podobnou kravinu.
Prej to tak křupe…
Pěkný vlasy.
Díky.
Vždycky jsem si chtěla obarvit vlasy.
Vzpomínáš, jak jsme v jedenácti
ukradly tvýmu tátovi pivo, nalily si ho na hlavy
a lehly si na sluníčko, abysme si udělaly melír?
Propadla bych se hanbou.
- Měly jsme to pivo radši vypít. - Máš pravdu.
Max.
- Chová se jako hysterka. - Je to úplně absurdní.
Je to k smíchu.
- Cítím se mnohem líp. - Promluvme si o tvé matce.
Můžeme jí neříkat „moje matka“? Není to Kathy Batesová.
Jaký je váš vztah?
Ona není jako normální máma.
Nedávno hulila trávu s mým klukem.
Tedy, on není oficiálně můj kluk.
A jaký z toho máš pocit?
Ona takové věci prostě dělá.
Stresuje tě to?
Ne. To je prostě celá ona.
Smím se vás na něco zeptat?
Samozřejmě.
Kolik z toho, kdo člověk je a čeho je schopen, je předem určeno?
Myslím jako geneticky.
Proč se mě na to ptáš?
Jen taková pitomá úvaha.
Tohle je chvíle, kdy máš identifikovat, co cítíš
a co tě nutí si ubližovat.
Musíš pravdivě pojmenovat svoje pocity,
nebo se to nezlepší.
Jo.
Jo, já vím.
Jak jsem říkala, jsem v pohodě.
Ta modrá je super. Pěkná vychytávka.
Díky.
Máma chce, abyste u mě v pátek s Austinem přespali.
Jen Austin. Já budu spát u kamarádky.
Simone?
To neřeš. Co škola?
Max mě nenávidí.
Divila by ses, jak málo o tobě ostatní přemýšlejí.
Jindy bych s tebou souhlasila,
ale věř mi, že mě Max nenávidí a přemýšlí o tom furt.
Zkoušela jsi to s ní probrat?
Dobře, ten nápad se ti nelíbí.
Jak se má Bracia?
Ten kluk, co se jí líbí, olajkoval tu fotku od tebe,
takže jsi jí změnil život.
A jak jde terapie?
Nepálím se, jestli se ptáš na tohle.
Na to jsem se neptal.
Terapie funguje.
Je mi mnohem líp.
Řekni mi něco o té „to neřeš“ Simone.
Anthony Green…
Pamatujete si nějaké detaily?
Jestli si pamatuju více než deset let starý případ pohřešované osoby?
Tohle je New Orleans. Víte, kolik takových případů tu řešíme?
- Co je? - Jeho manželka.
Na ni si pamatuju. Bylo mi jí líto.
Pěkná mladá holka.
Zdá se, že jsem vám oživil paměť.
Její manžel provozoval ilegální hernu, a ona si to odskákala.
Zabásli ji,
a jakmile vylezla ven, vzal roha.
Zmetek.
Takže z jeho zmizení nebyla nikdy podezřelá?
Jak by ho mohla sejmou a uklidit tělo? Podívejte se na ni.
To se jí určitě hodí do krámu.
Co?
Všichni ji podceňujou.
Ahoj.
- Čau, jak ses měla u táty? - Dobře.
- No nazdar. - Co?
Taneční párty v obýváku!
Už mě nebaví, jak se tu všichni tváří tak smrtelně vážně.
Co se to děje?
Paule, teď zjistíš, kam se hodláš přiženit.
V poho, s tímhle problém mít nebudu.
Jdu ven.
Počkej, kdy máš večerku?
Večerku?
- Jo. Má večerku, ne? - Jo.
- Mám? - Já nevím.
Vrátím se v rozumnou dobu.
Zlatíčko, jsi v pořádku?
Jo, dobrý.
Jedem!
Tak pojď!
KONVERZACE S ELLEN GINNY JDE K VÁM
Ginny! Neviděla jsem tě projít dveřmi.
Máte tu útulno.
Vlezu si mezi vás.
Tak jo, o čem mluvíme?
Máma vám to řekla, že jo?
Pofelíme tu takhle celou noc.
Asi se usmířily.
Já to nechápu. Já přece nic špatnýho neudělala.
Já ti nevím.
Špatné zprávy, mi amors.
Můj kutloch je pod vodou.
- Doufám, že je to jen eufemismus. - Bohužel, dneska žádná párty.
Přece nemůžu mít takovou smůlu.
Ber to z té lepší stránky.
Už nevadí, že jsi přišla o kámošky.
- Dělám si srandu. - Jsi miláček, Max.
- Ahoj, Ginny. - Čau, Ginny.
- Tak to by nešlo! - Co zas chceš?
Naštvaná jsem já, ne ty.
Omlouvám se, Max. Narušila jsem rovnováhu vesmíru tím, že odmítám,
že se má všechno točit kolem tebe?
Zaprvé jauvajs. A zadruhé jsi čubka. Ty jsi ta, kdo tu není v právu!
To ti vyhovuje, viď?
Já to zvorala a ty jsi dokonalá.
Nejsem dokonalá, ale nespala jsem s tvým bráchou.
- To by byl zločin! - Lhala jsi mi, Ginny!
No a co, sakra?
Mám ti snad všechno říkat? Na tom přátelství nestojí.
Nestojí na tom, že si musíme říkat
všechny nejniternější myšlenky a tajemství.
Pro mě přátelství stojí na vzájemné podpoře.
Přátelé neodepíšou jeden druhého,
aniž by si poslechli celej příběh.
Celej příběh?
Chceš mi přehrát, jak jsi ojela mýho bráchu?
Umím si to živě představit.
„Ach, Ginny, jsem sklíčený a zasmušilý a barvy mě bodají do očí.“
„Marcusi, hledám sama sebe.
Ukážeš mi cestu svým penisem?“
Jen mlátíš prázdnou slámu.
Vida, kdo si obarvil vlasy a nechal narůst páteř.
Omluvíš se mi?
- To je vtip? - Není, Max.
Protože tě mám ráda.
Mám tě strašně ráda, a tys mi ublížila.
Kruci! Někdy mám pocit,
že jsi úplně slepá k tomu, kdo jsem
a čím si procházím.
Snažila jsem se, abych se do tvýho bráchy nezamilovala. Fakt!
Ale vy Bakerové máte v DNA snad nějaký feromony nebo co.
- Ty ho miluješ? - Ano.
Doopravdy ho miluješ? Ani trochu ti nevadí jeho mastný vlasy?
Ano.
To jsem nevěděla.
Chápu ho a on chápe mě.
A bránili jsme se tomu, protože tebe mám taky ráda.
Takže bys byla moje švagrová.
To už tlačíš na pilu, ale…
Moc mě mrzí, že jsem byla tak zlá.
Jenže já se tak trápím, že to ze mě teče jako z kohoutku.
A byla jsem strašná mrcha, zmršená mrcha.
A asi je dobře, že je Brodieho suterén pod vodou,
protože už nemám na tu oslavu koho pozvat.
Chci s tebou být zadobře.
Já s tebou taky.
Moc mi chybíš.
Co je to? Zase jste partička?
Ne.
Ne, Ginny, ne.
- Ano. Ano, Ginny, ano. - Ani nevíš, o čem mluvíme.
Nevím, ale chci, aby se to stalo.
Fajn.
K narozeninám ti dám svoje narozeniny.
Jupí!
Co to znamená?
- Pařba u mě doma! - Co?
Tak jo. Jsem brutálně nadšená. Jdeme do toho.
- Georgio. Paule. - Joe!
Slavíme poslední noc Paulovy svobody.
Zítra bude oficiálně přestěhovaný.
Konec jedné éry.
No ovšem. Gratuluju.
Donesu vám láhev vína na účet podniku.
To není nutné…
Myslím, že Joe po tobě trochu hází očkem.
Přestaň. To je nesmysl.
Když myslíš.
Jo!
Hezky!
- Neměli byste mluvit o mně. - Cože?
On je tak… Poslouchejte. holky.
- Na zdraví! - Jo!
Jo!
Došlo k chybám. Z mojí strany.
Došlo k poranění citů. A kéž by to šlo změnit.
Lítosti přehršel.
To je omluva?
Omlouvám se.
Jsem kráva a mám vás ráda.
Dáme kavárnu.
- Karamelové macchiato na účet podniku. - Tady je nazpátek.
Dělám tam lísteček, protože jsem umělkyně. Pozor, je to horké.
Jste divný, holky.
Ty můj zamilovaný cherubínku, andílku, princezničko, ďáblíku.
- Marcus, jo? Máš děsnej vkus. - Díky.
Hele, v tomhle jsou zlaté šupinky, které ti udělají díry v krku,
aby ti alkohol pronikl rychleji do krve.
Bezva!
- Chceš taky? - Jo.
Na MANG!
Ty jo, ty jsi nelhala.
- Ahoj. - Čau.
Víš co?
Běž nahoru.
Donesu pití.
Jsem oplodněná kontakty.
Jsi tak roztomilá.
Ta zkouška byla fajn.
Jo, ale já jsem děsně nemotorná.
Musíme jen víc trénovat.
Tady?
V kuchyni?
Paráda, Silver! Hurá!
Sláva! Jsem tak ráda, že jsi tady.
Bavíš se dobře?
- Skvěle. - To je dobře.
To jsem ráda.
Proč tu ještě není Sophie?
Myslíte, že nepřijde? Zvala jsem ji.
- Chceš ještě panáka? - Jo.
Čau.
Promluvíme si?
Je to fakt dobrý, co?
Vydrž. Ahoj, Zione, co se děje?
Promiň, že ruším.
Volal jsem Ginny, ale nebere to.
Může se Austin dívat na film přístupný od 13 let?
Tys volal Ginny? A proč?
Může se na to dívat. Musím končit.
Všechno v pořádku?
Ellen, ahoj. Ti hajzlíci nás převezli.
Takže…
Všichni viní z našeho rozchodu mě,
ale nemůžu za to jen já.
Já vím.
Omlouvám se, že jsem se do tebe navážel.
Taky se omlouvám.
Ale nejvíc mě štvalo, žes mi nevěřil,
co se stalo.
Říkals, že jsem hysterka, jako bych já byla problém.
Já vím.
Cítíš někdy ten tlak na to,
abys nikde nevyčnívala a pořád se chovala dokonale?
Ano. Neustále.
Neměl jsem Marcuse praštit.
Neměla jsem mu posílat tu fotku.
Jo, to fakt zabolelo.
Fakt jsem tě miloval.
Je to poprvé, co jsem někoho miloval.
Neříkej to Samantě.
Prosím, nech mě to říct Samantě.
Taky jsem tě milovala, abys věděl.
Ale ne jako já tebe, viď?
Počkej.
Ať je na tebe hodnej.
Zasloužíš si to.
Nikomu to neříkej.
Ale vážně, jak se ti stalo?
Tohle?
- Při hokeji. - Při hokeji?
Ty hraješ hokej?
Jo, pravé křídlo, Brookline Bulldogs.
- Vybiju si tam energii. - Energii?
No, spíš vztek.
Já hokej miluju.
Nekecej.
Letos vyhrajou Leafs.
Ven. Vypadni z mé restaurace.
No dobře, fajn.
Potřebujeme přezdívku.
Třeba Garcus?
Ne, myslím to, jak mě budeš oslovovat.
Třeba „koblížku“?
Ne. Něco roztomilého jako třeba…
Třeba „králíčku“.
To už můžeš být rovnou Bobek.
- Bobek ne. - Mně se to líbí. Je to roztomilý.
Nebo bobeček? Bobánek?
- To ne. - Bobeček ne?
Bobek ne. Něco jiného.
A co „bejby“?
Proč to děláš?
Co?
Já ti neuteču.
Jako by sis myslela, že ti uteču, jako bys mi nevěřila…
Nevěřím tomu.
Od mámy jsem se naučila, že nemám nikomu věřit,
dokonce ani jí, obzvlášť jí.
A žádným chlapům. Nikdy nevěř chlapovi. Takže…
Ale já se nikam nechystám.
Ani já ne.
Dobře, Bobku.
Takže…
co vlastně jsme?
Jak to myslíš?
Chci znát tvoje úmysly.
Proč to nemůžeš říct?
Já nevím, já prostě…
Myslím, že jsem…
Jsem pošramocenej a bojím se, že to podělám.
A nechci to podělat.
Chci, abys byla moje holka.
Nedívej se na mě tak. Přestaň.
- Holku já nikomu nedělám. - Jo, jasně.
Miluju tě, Virginie Millerová.
Dnes, zítra,
navždy.
- Ne, to nemusíš. - Ale já chci.
Tak jo.
Ty vole.
To si přesně myslím.
Matka! Je tu matka! Matka!
Jdeme pryč!
Jo, těšilo mě.
Až po vás.
Panebože.
Bavíte se?
Vítejte u nás doma.
Nashle!
Ahoj!
Jo! Co takhle potlesk pro opravdové hrdiny?
Za moje početí.
Sláva!
- Jdeme. - Chcete drink?
Ne?
Proč ses dneska tak vyfikl?
Měl jsem mít rande.
To je skvělý.
Nebylo?
Mám z toho čím dál větší depku.
Promiň, ale ty máš smůlu v lásce?
Proč je těžké tomu uvěřit?
Protože mám oči.
Protože jako…
A máš vlastní podnik.
Prostě nevěřím.
Musí to být složitější.
Ta osoba, se kterou chci být, mě takhle nevidí, takže…
To mě mrzí.
To je smutný.
Skoro jako to, že člověk, s kterým chceš být,
tě už nepoznává.
Tom si dnes nevzpomněl, jak se jmenuju.
Proto nechci jít domů.
Na zdraví.
Kdyby se cokoliv stalo,
budeme za to zodpovědní tvoje matka a já. Rozumíš?
Jo. Já vím, omlouvám se. Byla to blbost.
Čekáme od tebe víc, Ginny.
- Georgio, chceš k tomu něco dodat? - Jo.
Zlobivá Ginny.
Dobře.
Ty bláho.
Omlouvám se za minule.
Jsem moc ráda, že ti na nich záleží.
Jen se o ně starám už tak dlouho sama, že…
Poslouchej, ty budeš paní Randolphová a oni budou i moje děti.
O nic tolik nestojím.
Dobře.
Z čeho máš takovou radost?
Ona uspořádala pařbu.
Jako v Posledním mejdanu nebo v Prci, prci, prcičky.
Aha, a z toho máme radost?
Takže jsem to s ní tolik nezvorala. Je normální puberťačka. To je úžasný.
Dobře, když to říkáš.
Jo.
Strašně moc chci být normální.
Ale když se rozhlédnu,
mám pocit, že mě od ostatních odděluje zeď.
Chápu, proč to máma udělala.
Měla pocit, že musí.
Udělala to pro mě.
Na rukou mám krev.
Já a ona proti celému světu.
Jsme vinné.
Ginny?
Dobrý den, paní doktorko.
Já… totiž…
Daří se mi dobře. Zlepšuje se to.
Ginny, proč mi voláš?
Máš nutkání si ublížit?
Nejsem v pořádku.
Překlad titulků: Petr Putna