СЕРІАЛ NETFLIX
Моя мама — не нормальна мама.
Я знаю це.
Вона інакша.
Правила створені не для допомоги таким, як ми.
То навіщо їх дотримуватися?
Ми ніколи не були звичайною сім'єю, з парканом і вечерею о 7:00.
Усе, що вона зробила, вона зробила для мене.
Я можу це пережити.
Ми можемо помиритися.
-Привіт. -Не хочу, щоб мама почула.
У мене місячні.
Але я можу… я можу…
Я можу просто…
Вибач…
Трохи ніжніше.
Вибач, я ніколи цього не робила.
Ні, усе гаразд, просто… Обережно.
Добре. Зуби.
Джинні.
-Чорт. Залазь у шафу. -Чорт.
Маркусе.
Ти не спиш.
Ще лише дев'ята.
Забула протизаплідні в аптеці.
-Будь персиком, збігай. -Не можеш забрати завтра?
О, так, це весело.
Будемо безвідповідальними з контрацептивами.
Нагадати нашу різницю у віці? Один, два…
П'ятнадцять років?
Ну ж бо, воруши дупою.
Маркусе, ти в шафі?
Так.
Ти одягнений?
Ні.
Одягайся і виходь, будь ласка.
Привітик!
Привіт.
-Я піду. -Давно зустрічаєшся з моєю донькою?
Ми не зустрічаємося. Це…
Не подобається відповідь.
-Вона мені подобається. -Подобається?
-Я кохаю її. -Ти її кохаєш?
Так.
Сідай.
Ти травмована дитина, так?
Усе добре, я знаю.
Я теж травмована.
Джинні особлива.
Вона робитиме великі, чудові речі.
І нещодавно я дещо зрозуміла.
Вона ще не знає, та одного дня
зрозуміє, що наші травми стримують її, і покине нас.
І я не жорстока.
Ну, може, жорстока,
але я чесна.
Ти шкільне кохання, це нормально. Мило, чудово, тримайся за неї.
Відведи на дискотеку чи щось таке.
Та коли прийде час, якщо справді кохаєш її,
не стримуй її.
Гей.
Пообіцяй мені.
Так, обіцяю.
А якщо вона завагітніє, то я тебе вб'ю.
В аптеці сказали, що ти забрала таблетки вранці.
Що це?
Маркус вирішив покурити, виходячи з твоєї шафи.
-То це і є та довіра, про яку ми говорили? -Ти мені скажи.
Коли хотіла розповісти, що таємний хлопець залізає у вікно?
-Він не мій хлопець… -Так, саме час для семантики.
Залізати у вікно. Я в шоу 90-х?
Це «Клариса знає все»? «Затока Доусона»?
Яка наступна серія? У когось буде нервовий зрив чи секс з учителем?
Я точно хочу на це глянути.
Я пішов звідси.
Так, це дуже нормальне материнство.
Талони на їжу — 210 на місяць. Я заробляю лише 250.
Оренда — 500.
І щодо рахунку за електроенергію,
обіцяю, навіть Бенджамін Франклін не хотів так багато говорити про електрику.
Мене тричі переселяли.
Гаразд? Я втомилася.
Будь ласка, не переселяйте мене.
Не можна вимкнути, якщо дитина хвора, так?
Це закон.
ОРГАНІЧНИЙ ЯБЛУЧНИЙ ОЦЕТ
Чуєте?
Ще місяць.
Дякую.
А як щодо цього?
Не гніватимусь, що хлопець залазив у вікно,
якщо не гніватимешся, що я курила з ним.
Ну ж бо, хочу, щоб у нас усе було добре.
-Про що ви говорили? -«Петріотс» ніщо без Бреді.
Мамо.
Спитала, що він відчуває до тебе.
І?
Він кохає тебе.
У нього гарний смак. Визнаю.
-Шкода, що ти не розповіла про нього. -Вибач, що неідеальна.
Так, ну, я теж.
Так, це точно.
Гей.
Що?
Пам'ятаєш…
Ту річ з яєчками?
З чим?
Одного разу ти сказала, що є фокус з…
З яєчками.
Ти питаєш, як зробити мінет?
Так.
Після того, як кричала, що я погана мати?
Добре.
Треба тиснути знизу однією рукою.
-Що робити іншою рукою? -Щось типу такого…
Нам потрібен банан.
-Чекай. Принесу вібратор. -Не неси вібратор.
То це Маркус, га?
Пан Курець травки, крадіжка з проникненням,
«торкнувся мотоцикла і врізався в дерево» Маркус?
-Цей хлопець? -Він набагато більше за це.
Точно. Йому подобається мінет.
Він талановитий художник.
Як багато талантів.
-Ходите на побачення чи він лише залазить? -Мамо, припини. Довірся мені.
-Гаразд. -Завтра в нього день народження.
Дуже мило.
Дуже буквально.
ДЕНЬ НАРОДЖЕННЯ
Добре.
Дивна ніч, га?
Жодних секретів, персику.
Тільки так це спрацює, добре?
Так.
Добре.
Тепер усе добре.
Ми все прояснили, так?
Так, тепер усе добре. Усе гаразд.
У будь-якому разі, ми ближчі, ніж будь-коли.
Ми проти всього світу.
Так, мамо, я знаю.
Гаразд.
Добре.
Добре, кавоварка в будинку.
Це останнє?
Ти б могла так подумати, і помилилася б.
Не знаю, звідки в мене стільки лахміття.
Привіт, Джинні.
Зможете з Остіном побути в Зайона в п'ятницю?
Ми з Полом заночуємо в його квартирі після прибирання.
Цієї п'ятниці? Так.
Моя свобода. Це кінець ери.
Я маю влаштувати вечірку з нагоди моєї посвяти в «Міському клубі».
Що думаєте? Яка тематика?
-Потрібна тематика? -У якій сім'ї ти росла?
Є можливість — використай її.
-Яка тематика вашого весілля? -Визнаю, весільна тематика — вульгарно.
-Тематика весілля — весілля. -І любов.
Так.
-Хочу найкращу вечірку в історії. -Мила, усе буде чудово.
Так, мила.
Ви всі такі засранці.
Ти в цьому підеш?
Не даси вийти з дому без жодного коментаря, так?
Ні, мені подобається.
Це наче: «Я нова вампірка, що приїхала в Саннідейл».
Зухвало.
Гаразд. Поле, якщо захочеш розслабитися від усього цього,
просто подзвони мені. Можемо покурити разом.
Цей крик про допомогу дуже гучний.
Вона здається нормальною?
Так. Гадаю, усе гаразд. У вас наче знову все добре.
Наскільки у вас двох усе може бути добре.
А що вона мала на увазі під покурити разом?
Дражнить мене. Учора дещо сталося.
-Побачила, як Маркус Бейкер заліз у вікно. -У її вікно? У цьому будинку?
Гаразд, що нам робити?
Відправити до інтернату у Швейцарії?
-Джорджіє, я серйозно. -Ні, знаю, я теж.
Не знаю. Я про це подбаю.
Гаразд, подбай про це.
Мамо, ми запізнимося.
Добре.
-Бувай, друже. -Ходімо.
-Дякую. -Так.
Гей, скажи швиденько, як пройшла зустріч з учителькою Остіна?
Вона говорила про якийсь план.
Я маю зустрітися з методистом.
Не знаю. Я цього не робитиму.
-Чому ні? Якщо вона рекомендує… -Йому треба старанніше вчитися.
-Можливо, але… -Я про це подбаю. Не хвилюйся.
Побачимося після роботи. Люблю.
Вітаю вас з моїм днем народження.
Вітаю вас з моїм днем народження
…обох, вас обох.
Так, з днем народження!
Вітаю з моїм днем народження. Це мій день народження.
А в мене день народження
Мені виповнюється 16, і я така рада
Не треба було цього робити!
Дивно. Це не я.
Привіт, Макс.
Хотіла привітати тебе з днем народження.
Дякую, Софі. Це дуже мило.
Як справи? Як життя?
Добре. Так. Ти як?
Чудово. Найкращий день народження.
Приходь на вечірку в п'ятницю. У підвалі Броді.
Як друзі, звісно.
І ти можеш взяти когось,
наприклад, друга чи хлопця. Байдуже.
Так, може.
З днем народження.
Що вона мала на увазі під «може»?
Не можна сердитися в мій день народження.
-Що це було вчора ввечері? -Вона знала, що я там.
Вона Джорджія, вона все знає. У неї немає меж.
-Чекай цього від неї. Вітаю в моєму житті. -Вибач.
-Про що говорили? -Нічого такого.
Питала про мої наміри щодо її доньки.
І що ти сказав?
Я сказав, що збираюся тебе знищити.
Не кури з моєю мамою.
Не віриться, що я мушу казати це.
Вітаю.
Ти плутаєш дні тижня, тож…
Гаразд.
Рада, що подобається.
Дуже. Дякую.
Це ще не все.
Мама й Пол будуть у Пола в п'ятницю,
тому мій будинок буде порожнім.
Гей, Максін таке стерво.
-«День народження». -Дякую.
Що робиш? Який у тебе урок?
Поглиблена англійська.
-Хочеш прогуляти? -Ви не часто прогулюєте?
Покуриш з моєю мамою і розповіси їй?
Гей, підійди.
Сайт міста запрацював.
«Я й надалі буду невтомним захисником мешканців Веллсбері».
Не сказав мені про це?
-Ні. -Подобається?
Дуже сухо. Де згадка про заручини?
-Це не журнал «Люди». -На фото міська ратуша.
Тут ми працюємо.
-Там має бути твоє фото, ти гарячий. -Усім начхати.
-Ні. -Ні.
Я можу допомогти.
Тобі потрібні соцмережі.
-Обліковий запис, який веде мерка. -Такого не існує.
Ніку, я ж маю рацію. Пол харизматичний, гарний.
-Починаю почуватись шматком м'яса. -У нього є енергія Бето, Обами.
Так, він точно як Обама,
чорношкірий, який добився найвищої посади у світі.
Вони дуже схожі.
-Соцмережі — ідея. Можна когось найняти. -Чому не даєш допомогти?
Можу запитати те саме.
Стейнбек робить чіткий зв'язок
між важливістю спокути для виживання духовності.
Сім'ї вдається вижити
і зробити добрий вчинок,
показавши, що вони не втратили порядності.
Якщо розглядати в контексті…
Прокинулась о 6:00.
Я здійснила набіг на Party City, навіть використовувала клей з блискітками.
Вона така злюка.
Її відпустить.
Сердиться, бо ми погані друзі, а сама погано поводиться з нами.
Гадаю, вона була б зла, якби знала, що ми разом тусуємося.
-Хочеш зробити фото? -Думаю, так.
Зробімо це.
-Іди сюди. -Ні.
Цей танець дуже важливий. Ми щойно зустріли Жозефіну.
Незалежна.
Шлюб? Ні в якому разі.
Зустріли герцога, самотнього вовка, він проти правил.
Потім вони зустрічаються.
А потім Жозефіна усвідомлює, що має почуття до герцога.
Герцог розуміє, що має почуття до Жозефіни.
Та вони вдають, що це не так.
І починається…
Підтримка, поворот, бокс-степ, подвійний і потрійний крок.
Променад, твінкл і закритий крок.
Ось.
Добре.
Підтримка.
Вибач.
Я не слухав з «променад».
-Макс, хочеш підійти? -Так.
-Можеш опустити руку? -Так. Вибач.
У мене день народження. Мене люблять.
З днем народження.
Дякую. З моїм днем народження тебе!
Приходь на мою вечірку в п'ятницю.
У підвалі Броді. Усі присутні тут запрошені.
Так? Можливо.
Мій костюм має декольте?
Тобі сподобається, обіцяю.
Концептом шоу буде стімпанк
у поєднанні зі стилем вікторіанського вищого суспільства.
-Звучить дивовижно. -Теж так вважаєш?
Так. Я вражена.
Я завжди помічала твій стиль.
-Справді? -Так. Подобається твій образ.
Дякую.
У тебе теж. Класна сорочка.
Повернися.
-Привіт. -Привіт.
Вибач, що спізнилася. Джо помітив?
-Джо немає. -Добре.
Привіт, Маркусе.
Привіт.
Що? Ми постійно крадемо каву.
Бувай.
Як у вас справи?
Усе добре.
Він твій хлопець?
Звучить правдоподібно.
Гей, який соціопат замовив імбирне лате?
-Звучить огидно. -Так. Я пила вранці. Огидно.
Боже мій. Джо.
Що з твоїм обличчям?
Що?
Перше правило «Бійцівського клубу» — не говори про «Бійцівський клуб».
Мило.
Друге правило — не говори про «Бійцівський клуб».
-Я плачу вам за це? -Це безплатно.
Це новий образ.
Подобається?
Наче з Hot Topic.
Що?
-Що за Hot Topic? -Не знаю, він наче образив.
Синтіє, налити ще?
-Десь зараз 16:00, так? -Тут 16:00, 16:15, взагалі-то.
Чудово.
Якщо хочеш спитати, як я, не треба.
Не дуже, і я не хочу говорити…
Боже, що з твоїм оком?
Ну, якщо ти не говориш, я теж.
Джо. Мені потрібна твоя допомога.
-Добре. -Мені треба подивитися на меню.
Я влаштовую вечірку для «Міського клубу». Ви дивитеся на нового члена.
-Вітаю. -Хто тебе вдарив?
Яку вечірку ти влаштувала у свій час?
Вечірку на свіжому повітрі.
Найняли шкільних футболістів, які одягнули форму й роздавали крильця,
Том приніс бочку пива.
Звучить весело. Чорт забирай.
Гей, персику, зробиш мені імбирне лате?
І тебе запрошено, Джо.
Не запрошуй, щоб я обслуговував.
Я запрошую, бо хочу, щоб ти прийшов.
Ми друзі.
І щоб ти обслуговував.
Дякую.
Привіт, Еллен.
Я махаю білим прапором.
-Ну, білим вином. Те саме. -Чого ти хочеш, Джорджіє?
Я готую святкову вечерю для близнюків.
І Маркус хоче бургери, а Максін хоче курку зіті, тож…
Я винна. Треба було розповісти про Маркуса й Джинні.
Мені немає виправдання. Я мала сказати, вибач.
Зазвичай я все ладнаю сама й…
Не знаю, як це пояснити, але я сумую за тобою.
Я сумую за подругою.
Гаразд. Я теж сумую за тобою.
Ось. Краще налий.
Я засвоїла урок і прийшла сказати,
що Маркус знову лізе у вікно Джинні.
Піймала його вчора.
Він Крістіан Слейтер зі «Смертельного потягу»?
Гарно сказала. Я про це не подумала.
Неймовірно. Вони думають, що ми дурні?
Так.
Чому не можна зустрічатися і користуватися дверима?
Ніяких перекусів, я зробила дві окремі святкові вечері.
Мамо, на дні народженні немає правил. Привіт, Джорджіє.
З днем народження, Макс.
-Маєш цікаві плани? -Джинні не запрошено.
Максін, негарно тримати на когось образу.
Люди помиляються.
Відштовхнеш усіх і в тебе не залишиться нікого.
Маркусе, я тебе вб'ю!
Серйозно? Джинні тобі не вистачило, ти забрав й Еббі?
-Чому робиш це в мій день? -Наш день народження. І я нічого не робив.
Не тобі говорити про мораль.
-Привіт. -Привіт.
Гаразд.
-Ні, не відкривай… -Овва.
-Добре. -Що тут у нас?
-Так. -Їх так багато.
-Гаразд. -Схожі на желейні боби чи…
-Знайшов лідера. -Гаразд.
-Великий татко. -Гаразд. Поклади.
-Як він працює? -Облиш. Гаразд.
-Великий татко. -Годі.
-Він має власну думку. -Поклади.
-Обережно, Великий татку. -Добре.
Обережно, Великий татку. Куди це?
Мамо, я не можу знайти…
Треба стукати. Тепер я знаю.
Я дуже стараюся отримати нагороду «Мати року», га?
Що скажеш? Хвилюватися, що я її травмувала,
вона прийматиме наркотики й піде в цирк?
Що?
Нічого? Я просто…
Знаєш що? Можна дещо спитати, щоб ти не сердилась?
Жодних обіцянок.
Остін.
Допоможи мені зрозуміти,
чому ти не робиш те, що радить його вчителька?
Я сердита.
Я серйозно.
Слухай, я бачив, як мої батьки переживали подібне з Крісом.
-Остін і Кріс не однакові. -Я знаю, що ні.
Я не кажу, що це так.
Але, Остіну може знадобитися трохи більше уваги,
і ресурси є.
Я не навішаю ярлик, який буде переслідувати його все життя.
Усі інакше на нього дивитимуться. З ним усе добре, не хочу про це говорити.
Навіщо відмовляти допомозі? Це не ти робитимеш.
Вони не твої діти!
-Овва. -Гей, це було занадто грубо.
Я розберуся. Гаразд? Ось і все.
-Добре? Я… -Ні. Знаєш що?
Я почув тебе дуже добре. Гаразд? Межу проведено.
Мені не скажуть про нового хлопця Джинні.
Не довірятимуть допомогти з Остіном.
А ти довіряєш мені на роботі?
Що це означає?
Я показувала на що здатна знову й знову, і все одно поза грою.
Наче ми заручилися, а мене викреслили. Що це?
Це через Ніка? Я розумію, що він трохи…
Ні, я знаю, який Нік. Мені байдуже. Ти — бос.
Поклади Великого Татка на місце.
Привіт. Вибач за це все.
Молодець.
Корисна практика для Пола. Як несподівано.
Гей, персику, я хотіла з тобою поговорити.
-Боже. -Ні, нічого поганого.
Я одружуюся,
а ти моя найкраща подруга.
Будеш моєю подругою нареченої?
Мамо, так, звісно.
-Так? -Так.
Просто не хочу сильно тебе травмувати. Я тебе травмувала?
Ні, усе гаразд.
Добре.
Гаразд.
-Ура! -Ура!
Це чудовий спосіб скоротити час,
якщо не наносите підводку по всій лінії повік,
але це однаково надає глибини й затемнення в цій зоні.
Щоб більше підкреслити повіку, я нанесу ще біля зовнішнього куточка ока.
Чула, що тарантул на смак як тріщина в землі.
Я знала, що ти щось таке скажеш.
Просто хрусткість…
Гарне волосся.
Дякую.
Так, завжди хотіла пофарбувати волосся.
Пам'ятаєш, коли нам було 11,
ми вкрали пиво твого тата, вилили на голову,
лежали на сонці й хотіли висвітлити волосся?
Нам було так соромно.
-Треба було випити пиво. -Треба було… Так.
Макс.
-Гаразд, вона так драматизує. -Вона поводиться абсурдно.
Це смішно.
-Усе стало набагато краще. -Поговорімо про твою маму.
Можна не називати її моєю «мамою»? Це наче про Кеті Бейтс.
Які у вас стосунки?
Вона не така, як звичайна мама.
Вона курила траву з моїм хлопцем.
Ну, він не офіційно мій хлопець.
Що ти думаєш про це?
Вона просто так робить.
Це для тебе стрес?
Ні. Тобто вона просто ось така.
Можна дещо запитати?
Звісно.
Наскільки визначено, хто ти й на що ти здатний?
Тобто генетично чи щось таке.
Чому ти питаєш?
Просто дурна думка, нічого такого.
Це момент, коли розумієш, що відчуваєш,
і що змушує завдати шкоди собі.
Треба бути чесним щодо своїх почуттів,
інакше не стане краще.
Так.
Так, я знаю.
Як я й казала, зі мною все добре.
Мені подобається синій. Гарний відтінок.
Дякую.
Мама просила забрати тебе з Остіном у вечір п'ятниці.
Взагалі-то лише Остіна. Я ночуватиму в подруги.
СІМОН
Сімон?
Ніхто особливий. Як школа?
Макс ненавидить мене.
Ти здивуєшся, що про тебе думають люди.
Зазвичай я погоджуся з тобою,
та Макс ненавидить і багато про це думає.
Ти пробувала з нею говорити?
Тобі не подобається ця ідея.
Як там Брейша?
Хлопець, який їй подобається, написав «вогонь» під тим фото,
тож ти зробив її щасливою.
А як там психотерапія?
Не обпікаю себе, якщо ти про це.
Я не про це питав.
Психотерапія працює.
Мені набагато краще.
Розкажи мені про «нікого особливого» Сімон.
Ентоні Грін…
Пам'ятаєте якісь деталі?
Чи пам'ятаю справу про зникнення людини понад десятирічної давнини?
Це Новий Орлеан. Знаєте, скільки тут такого?
-Що? -Його дружина.
Я її пам'ятаю. Мені її шкода.
Молода дівчина.
Схоже, ви щось згадали.
Він керував нелегальним гральним бізнесом, а вона взяла вину на себе. Її посадили,
і щойно вона вийшла, він утік.
Сором.
То вона ніколи не була підозрюваною в його зникненні?
Як вона може вбити людину й перенести тіло? Погляньте на неї.
Мабуть, їй це дуже зручно.
Що?
Усі її недооцінюють.
Привіт.
-Як провела час з татом? -Добре.
-О ні. -Що?
Вечірка у вітальні!
Мені набридло, що всі тут такі серйозні.
Що відбувається?
-Поле, ти маєш знати, на кому одружуєшся. -Гаразд, я можу до цього звикнути.
Я піду.
-Чекай, коли комендантська година? -Комендантська година?
-Є комендантська година? -Так.
-Справді? -Не знаю.
Я повернуся не дуже пізно.
Персику, усе гаразд?
Так, усе добре.
Уперед.
Ну ж бо.
ЕЛЛЕН ДЖИННІ ПІШЛА ДО ВАШОГО БУДИНКУ
Джинні! Не бачила, як ти зайшла через вхідні двері.
Тут так затишно.
Просто всядуся тут.
Гаразд, про що ви говорили?
Моя мама вам сказала, так?
Гайда зависнемо тут на всю ніч.
Схоже, помирилися.
Гаразд, я не розумію. Це не я зробила щось погане.
Так, сонце, не знаю.
У мене погані новини, милі.
Мій підвал затопило.
-Краще б це був евфемізм. -Вибач, сьогодні вечірки не буде.
Це не може відбуватися зі мною.
Поглянь на це з іншого боку.
Це немає значення, ти втратила друзів.
-Я жартую. -Люблю тебе, Макс.
-Привіт. -Бувай, Джинні.
-Ні! Даруй. Ні. -Чого тобі?
Це я сердита, а не ти.
Вибач, Макс. Я порушила рівновагу всесвіту,
і припустила, що все не крутиться навколо тебе?
Гаразд, ой. І ще, ти сучка. Це ти тут неправа.
Тобі це подобається, так?
-Я облажалася, а ти ідеальна. -Неідеальна, та не спала з твоїм братом.
-Добре, бо це злочин. -Ти збрехала, Джинні!
То й що?
Я маю тобі все розповідати? Це не дружба.
Дружба — не розкривати всі глибинні думки й секрети одне одному.
Для мене дружба це про підтримку.
Гадаю, друг не кинув би, не маючи повної картини.
Повної картини?
Опис того, як ти спала з моїм братом?
Я точно знаю, як усе було.
«О, Джинні, я сумний і похмурий, і кольори ранять мої очі».
«Маркусе, я шукаю себе.
Покажеш дорогу пенісом?»
Ти говориш багато, та неякісно.
Ой, хто пофарбував волосся і подорослішав?
Попросиш вибачення?
-Це жарт. -Ні, Макс.
Бо я люблю тебе.
Гаразд? Я люблю тебе, а ти мене образила.
Боже. Іноді я просто…
відчуваю, що ти не бачиш мене і через що я проходжу.
Я намагалася не кохати твого брата.
Та, не знаю, у вас, Бейкерів, є якась феромонна ДНК.
-Ти його кохаєш? -Так.
Справді кохаєш? Його брудне волосся тебе не дратує?
Так.
Я не знала.
Я розумію його, а він мене.
Ми намагалися це зупинити, бо тебе я теж люблю.
Тож ти будеш моєю невісткою.
Добре, це агресивно, але…
Вибач, що була такою грубою.
Просто мені так боляче, що з мене тече, як з крана.
Я була такою сучкою, жахливою сучкою.
Мабуть, добре, що підвал Броді затопило,
бо в мене немає друзів, яких можна запросити.
Я хочу, щоб ми помирилися.
Я теж.
Я сумую за тобою.
Що це, гурт знову разом?
Ні.
Ні, Джинні, ні.
-Так. Так, Джинні, так. -Ти не знаєш, про що ми.
Не знаю, але хочу, щоб це сталося.
Добре.
На твій день народження можеш відсвяткувати мій.
Ура!
Що це означає?
-Вечірка в мене вдома! -Що?
Гаразд. Я в захваті. Зробімо це.
-Джорджіє. Поле. -Джо!
Ми святкуємо останню ніч волі Пола. Він офіційно переїде завтра.
Кінець ери.
Звісно. Вітаю.
-Принесу пляшку вина коштом закладу. -Не варто…
Мені здається, що ти подобаєшся Джо.
Годі. Ні, це не так.
Добре.
Так!
Добре!
-Не варто про мене говорити. -Гаразд.
Він такий… Слухайте, народ…
-Будьмо. -Так.
Ура!
Я наробила помилок.
Ранила почуття, і я хотіла б щось змінити.
Я сильно шкодую.
Це вибачення?
Вибач.
Я дурепа, і я тебе люблю.
Пішли в кав'ярню.
-Карамельне маккіато коштом закладу. -Решта.
Я малюю листок, бо я художник. Тримайте, гаряче.
Ви дивні.
Мій маленький улюблений херувим, янгол, принцеса, демон.
-Маркус, так? У тебе жахливий смак. -Дякую.
Тут є маленькі золоті вкраплення, які дряпають горло,
щоб алкоголь швидше потрапив у кров.
Ідеально!
-Хочеш? -Так.
За МЕНДЖ!
То ти не брехала.
-Привіт. -Привіт.
Привіт.
Іди нагору.
Принесу чогось випити.
Я завагітніла від контакту.
Ви такі милі.
На репетиції було весело.
Так, мені було так незручно.
Може, нам потрібно більше практики.
Тут?
На кухні?
Боже мій, Сілвер! Так!
Боже мій, ура. Я така рада, що ти тут.
Тобі весело?
-Дуже весело. -Добре.
Я рада.
Чому Софі ще немає?
Думаєте, вона не прийде? Я попросила її прийти.
-Хочеш ще випити? -Так.
Привіт.
Можемо поговорити?
Дуже хороший, так?
Стривай. Привіт, Зайоне, як справи?
Вибач, що турбую.
Телефонував Джинні, не відповідає.
Остіну можна дивитися фільм з рейтингом 13+?
Телефонував Джинні? Чому…
Фільм 13+ можна. Мушу йти.
Усе гаразд?
Еллен? Привіт. Малі засранці обдурили нас.
Тож…
Усі звинувачують мене в тому, що ми розійшлися,
та винна не лише я.
Я знаю.
Вибач, що сказав тобі багато поганих речей.
Ти теж вибач.
Але найбільше засмутило те, що ти не повірив мені про те, що сталося.
Ти казав, що я драматизую, ніби я проблема.
Я знаю.
Ти коли-небудь відчувала тиск
вписуватися всюди й постійно бути ідеальною?
Так. Постійно.
Не треба було бити Маркуса.
-Я не мала надсилати йому те фото. -Так, було боляче.
Я справді кохав тебе.
Я вперше когось кохав.
-Не кажи Саманті. -Будь ласка, дозволь сказати Саманті.
Я теж тебе кохала, хай там що.
Але не так, як я, так?
Гей.
Хай буде добрим до тебе.
Ти заслуговуєш.
Нікому не кажи.
Серйозно, що сталося?
Це?
-Хокей. -Хокей?
Ти граєш у хокей?
Правий фланг, «Бульдоги Брукліну».
-Дає виплеснути трохи енергії. -Енергії?
Ну, люті.
Я люблю хокей.
Припини.
Цей рік буде роком «Листя».
Геть. Геть з мого ресторану.
Гаразд, добре.
Нам потрібна кличка.
Як Гаркус?
Ні, як би ти мене називав.
Як медовий пиріг?
Ні. Ні, щось миле…
Як Ведмедик Пух.
А коротко просто Пу.
-Ні, не Пу. -Ні, мені подобається. Це мило.
Мала Пу? Мала засранка?
-Гаразд, ні. -Мала Пу. Ні?
Ні, не Пу. Щось інше.
Як щодо «мила»?
Навіщо ти це робиш?
Що роблю?
Я нікуди не піду.
Здається, ти думаєш, що я піду, наче не довіряєш…
Я не довіряю.
Якщо я чогось навчився у мами, то не довіряти нікому,
навіть їй, особливо їй.
І всім чоловікам. Ніколи не довіряй чоловікам. Тож…
Ну, я нікуди не піду.
Я теж.
Гаразд, Пу.
Тоді…
хто ми?
Ти про що?
Я просто хочу знати твої наміри.
Що? Чому не можеш сказати?
Я не знаю, просто…
я думаю…
що травмований, наляканий і я все зіпсую.
Я не хочу все зіпсувати.
Хочу, щоб ти була моєю дівчиною.
Не дивися на мене так. Припини.
-Я не зустрічаюся, вибач. -Так, добре.
Люблю тебе, Вірджиніє Міллер.
Сьогодні, завтра,
назавжди.
-Ні, ти… Не обов'язково. -Усе добре.
Добре.
Чорт.
Саме це я й казав.
Мама! Це мама! Мама!
Валимо!
Так, із задоволенням.
Після вас.
Боже.
Розважилися?
Вітаю в нашому домі.
Бувай!
Народ!
Ура! Поаплодуємо справжнім героям, так?
За те, що зачали мене. Ура!
-Ну ж бо. -Хочете випити?
Ні?
Чому сьогодні так вирядився?
-У мене було побачення. -О, це весело.
Не весело?
Через деякий час це стає депресивним.
Вибач, тобі не щастить у коханні?
У це так важко повірити?
Бо в мене є очі.
Бо привіт.
І в тебе є свій бізнес.
Не може бути.
Має бути ще щось.
Людина, з якою я хочу бути, не бачить мене, тож…
Мені шкода.
Як самотньо.
Майже так самотньо, як і коли той, з ким ти хочеш бути,
більше не впізнає тебе.
Том сьогодні не знав мого імені.
Тому я не хочу додому.
Будьмо.
Якби щось, бодай щось трапилося,
ми б з твоєю мамою несли відповідальність. Розумієш?
Так. Знаю, вибачте. Це було тупо.
У нас є великі очікування.
-Джорджіє, хочеш щось додати? -Так.
Погана Джинні.
Добре.
Боже.
Гей, вибач мені за той вечір.
Мені подобається, що ти про них дбаєш.
Просто я так довго сама за ними наглядаю, що…
Слухай, ти станеш Рендольф, і вони теж будуть моїми дітьми.
І я хочу цього понад усе.
Добре.
Чому ти така щаслива?
Вона влаштувала вечірку.
Вечірку, як у «Не можу дочекатися» і «Американський пиріг».
Добре, і ми раді цьому?
Ну, я не дуже її зіпсувала. Вона звичайний підліток. Це неймовірно.
Гаразд, якщо ти так кажеш.
Так.
Я дуже хочу бути нормальною.
Але я озираюся
і відчуваю, що стіна відділяє мене від інших.
Я розумію, чому мама це зробила.
Вона думала, що мусить.
Вона зробила це для мене.
У мене на руках кров.
Ми з нею проти всього світу.
Винна.
Джинні?
Вітаю, докторко Лілі.
У мене…
у мене все добре. Мені стає краще.
Джинні, чому ти подзвонила?
Ти хочеш нашкодити собі?
Я не в порядку.
Переклад субтитрів: Тарас Кунець